ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р.	Справа № 520/15342/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Шльонських О.М.,
представника відповідача та третьої особи Левенцової К.Ю,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 02.02.21 року по справі № 520/15342/2020
          за позовом                  ОСОБА_1  
          до                 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України      третя особа                  Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 
          про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати Наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 578 від 06.10.2020 про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ № 741о/с від 08.10.2020 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині звільнення зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Харківській області інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 , з 08 жовтня 2020 року.
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України поновити на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітана поліції позивача ОСОБА_1 .
- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 08 жовтня 2020 року по день ухвалення рішення суду, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів;
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що  08.10.2020 відповідачем вручено позивачу наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 578 від 06.10.2020 "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення". Наказом Департамету патрульної поліції Національної поліції України №741о/с від 08.10.2020 звільнено зі служби в поліції позивача-капітана поліції ОСОБА_1 (0146886), інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4, з 08 жовтня 2020, з відрахуванням грошового забезпечення за 9 діб надмірно нарахованої щорічної основної оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року та суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, термін носіння (експлуатації) яких не закінчився у розмірі 3306,20грн, на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 06.10.2020  № 578. Позивач вважає незаконними та такими, які підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну  скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що доказів факту самовільного заволодіння позивачем владними повноваженнями не встановлено, протокол про коррупцію відносно позивача не складено, а доводи відповідача щодо вказаних обставин не підтверджуються матеріалами справи. Також зазначає, що за час проведення  службового  розслідування комісією не зроблено жодних дій, направлених на перевірку всіх обставин, що призвели до застосування незаконного дисциплінарного стягнення.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що в ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 10.07.2020 перебував поза службою, на вихідному дні, знаходячись в форменному одязі на службовому автомобілі Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 в м. Генічеськ здійснив зупинку транспортного засобу Audi під керуванням ОСОБА_2 , та враховуючи відомості надані останнім, здійснив самовільне присвоєння владних повноважень та намагався одержати неправомірну вигоду. Також зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми права.
В судовому засіданні позивач та представник позивача просили рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав зазначених в апеляційній скарзі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 06.08.2020 за №10313 до керівництва УПП в Харківській області ДПП надійшли матеріали з відділу патрульної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Департаменту патрульної поліції, за фактом звернення лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо можливих неправомірних дій інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 та заступника командира роти № 3 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Так, відповідно до рапорту лейтенанта поліції ОСОБА_2 10.07.2020 близько 10.00 на службовому транспортному засобі ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 , знаходячись поза службою, на вихідному дні, в однострої, інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб ОСОБА_2 . Працівник патрульної поліції не повідомив причину зупинки відповідно до статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" та почав стверджувати, що у ОСОБА_2 є ознаки алкогольного сп`яніння, на що останній заперечив та повідомив, що не вживав алкогольні чи слабоалкогольні напої вже декілька днів та запропонував пройти огляд за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST. Після чого капітан поліції ОСОБА_1 підійшовши до службового транспортного засобу сказав ОСОБА_2 сісти на переднє сидіння. ОСОБА_2 помітив, що у працівника патрульної поліції відсутній портативний відеореєстратор, тому задля власної безпеки ввімкнув камеру на власному мобільному телефоні. Сівши у службовий транспортний засіб капітан поліції ОСОБА_1 почав залякувати ОСОБА_2 адміністративною та кримінальною відповідальністю, якщо під час огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST результат буде позитивний більше 0,2 проміле. Також, під час розмови капітан поліції ОСОБА_1 запропонував за неправомірну вигоду у розмірі 300 (триста) доларів США відпустити ОСОБА_2 без проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST. Після того як ОСОБА_2 вийшов із службового транспортного засобу, працівник патрульної поліції ще декілька разів цікавився статусом його пропозиції та навіть запропонував супроводити ОСОБА_2 на зустріч до його знайомих, які нібито могли позичити йому вищевказану суму грошей.
10.07.2020 близько 10.40 ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST. За результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння виявлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 0,00 проміле. При цьому результати тесту працівники патрульної поліції ОСОБА_2 не надавали та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння не складали.
Встановлено, що відповідно до дислокації сил та засобів ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП денної зміни 10.07.2020 інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 не заступав на службу 10.07.2020 з 07.00 до 19.00, тобто перебував на вихідному дні.
Також, відповідно до журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю та книги нарядів ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УШІ в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 та заступник командира роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 заступали на службу у нічну зміну 10.07.2020 з 19.00.
Матеріалами справи встановлено, що 18.08.2020 надійшла доповідна записка від т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що 06.08.2020 за № 10313 надійшли матеріали з відділу патрульної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Департаменту патрульної поліції, по факту звернення лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо можливих неправомірних дій інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 та заступника командира роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 під час подій які мали місце 10.07.2020 близько 10.00 в місті Генічеськ.
Також, 11.08.2020 за № 10507 надійшов лист з Територіального управління Державного бюро розслідувань за зверненням ОСОБА_2 щодо можливих неправомірних дій інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 та заступника командира роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 під час подій які мали місце 10.07.2020 близько 10.00 в місті Генічеськ.
З метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування вищевказаних обставин, наказом начальника УПП в Харківській області ДПП № 291 від 18.08.2020 призначено службове розслідування.
В ході проведення службового розслідування опитаний інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 , який повідомив, що 10.07.2020 за проханням поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_5 у свій вихідний день перевозив службовий транспортний засіб ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 на ремонт. В районі Арабатської стрілки, у зв`язку з виникненням у вищезазначеного транспортного засобу технічної несправності змушений був звертатись за сторонньою допомогою. Водій транспортного засобу AUDI, якого він зупинив викликав у нього підозру щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння. На його прохання скористатися компресором поводив себе не відповідно обстановці, що склалась, з явними ознаками порушення мови та тремтіння рук. На питання капітана поліції ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, занервував, підтвердив, що вживав алкоголь напередодні. У зв`язку з підозрою у керуванні транспортним засобом даним водієм у стані алкогольного сп`яніння, капітан поліції ОСОБА_1 викликав екіпаж ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП для огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST. Під час очікування екіпажу ОСОБА_2 почав цікавитись, яка відповідальність передбачена за перебування у етані алкогольного сп`яніння.
Після роз`яснення про кримінальну відповідальність одразу припинив спробу надати неправомірну вигоду. Коли приїхав екіпаж ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП ОСОБА_2 відмовився надавати документи для перевірки. Однак пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST, який показав, що даний водій не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_2 поїхав з місця події.
Опитаний заступник командира роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 повідомив, що 10.07.2020 перебуваючи на вихідному дні до нього зателефонував інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 та попросив підвезти компресор, оскільки пошкодив колесо, знаходячись неподалік старший лейтенант поліції ОСОБА_3 підвіз компресор капітану поліції ОСОБА_1 після чого поїхав додому. Про інцидент який стався йому невідомо.
Опитаний поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП сержант поліції, який під час службового відрядження до ВІТИ в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП виконував обов`язки командира взводу № 1 ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП ОСОБА_5 повідомив, що 10.07.2020 близько 10,00 за вказівкою т.в.о. заступника начальника ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , передав службовий транспортний засіб ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 , інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону №4 в Харківській області ДПП капітану поліції ОСОБА_1 для проходження технічного обслуговування. Приблизно через годину поліцейському взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП сержанту поліції ОСОБА_5 зателефонувала начальник ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП майор поліції ОСОБА_7 та повідомила, що зі службовим транспортним засобом ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 , за участю інспектора взводу №1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 сталась надзвичайна подія. Зв`язавшись з капітаном поліції ОСОБА_1 , останній повідомив сержанту поліції ОСОБА_5 , що дорогою на технічний огляд у службового транспортного засобу ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 спустило колесо та він був змушений зупиняти інші транспортні засоби та просити допомоги. Також, капітан поліції ОСОБА_1 повідомив, що зупинивши для надання допомоги одного з водіїв, він виявив у нього ознаки сп`яніння, якого саме не повідомив та попрохав викликати екіпаж патрульної поліції для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST. Сержант поліції ОСОБА_5 одразу направив на місце події екіпаж ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП № 939, які на місці провели огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST з результатом 0 .
Опитаний інспектор взводу № 1 роти ТОР УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомив, що всю наявну інформацію виклав у раніше поданому рапорті, доповнень не має.
В ході дослідження 1-го з 2-х відеозаписів, які надані ОСОБА_2 , встановлено, що на початку вищевказаного відеозапису капітан поліції ОСОБА_1 сідає на водійське крісло службового транспортного засобу, а ОСОБА_2 на пасажирське крісло. В службовому транспортному засобі ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 , перебувають лише капітан поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тому в дисциплінарної комісії не викликає сумніви, що чутно голос саме капітана поліції ОСОБА_1 , коли ОСОБА_2 за для власної безпеки відвернув камеру телефону, але продовжував знімати відеозапис. Інспектор УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 , перебуваючи у службовому автомобілі разом із ОСОБА_2 , пропонує йому не проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST аби уникнути відповідальності за статтею 130 КУпАП за неправомірну винагороду у розмірі 300 доларів США, що в цілому підтверджує данні викладені у рапорті ОСОБА_2 .
Дослідженням другого відеозапису наданого ОСОБА_2 встановлено, що працівники поліції знаходились на вулиці разом з ОСОБА_2 де вони поцікавились, що він вирішив стосовно їх пропозиції.
Також, в ході проведення службового розслідування встановлено, що 10.07.2020 капітан поліції ОСОБА_1 перебував поза службою, на вихідному дні, та знаходячись в форменому одязі, на службовому транспортному засобі здійснив зупинку транспортного засобу AUDI під керуванням ОСОБА_2 та враховуючи відомості надані останнім, здійснив самовільне присвоєння владних повноважень та намагався одержати неправомірну вигоду.
Дисциплінарною комісією встановлено, що на відеозаписах наданих ОСОБА_2 присутній саме інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 , а тому комісія прийшла до висновку, що саме його дії підривають авторитет Національної поліції України.
До матеріалів службового розслідування долучено службову характеристику на інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 , згідно якої останній за час проходження служби в Національній поліції України зарекомендував себе з негативного боку.
В ході службового розслідування встановлено, що інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 , 10.07.2020 перебував поза службою, на вихідному дні, та знаходячись в форменому одязі на службовому автомобілі ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 в місті Генічеськ, здійснив зупинку транспортного засобу AUDI під керуванням ОСОБА_2 , тобто здійснив самовільне присвоєння владних повноважень та намагався одержати неправомірну вигоду та в сукупності вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України, які висвітлюють відповідні процеси та діяльність в даному державному органі з негативної сторони, зокрема як органу в діяльності якого можуть мати місце корупційні правопорушення, що у свою чергу негативно впливає на рівень довіри населення до поліції, а відтак інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 допустив порушення вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", тобто вчинив дисциплінарний проступок.
За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією надано висновок службового розслідування від 16.09.2020, яким за вчинення дисциплінарного проступку, яке виразилось у тому, що 10.07.2020 знаходячись поза службою, на вихідному дні, на службовому автомобілі ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 в місті Генічеськ здійснив зупинку транспортного засобу "АУДІ" під керуванням ОСОБА_8 , тобто здійснив самовільне присвоєння владних повноважень та намагався одержати неправомірну вигоду та в сукупності вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України, які висвітлюють відповідні процеси та діяльність державного органу з негативної сторони, зокрема як органу в діяльності якого можуть мати місце корупційні правопорушення, що у свою чергу негативно впливає на рівень довіри населення до поліції, порушення частини першої статті 18, пункту 3 та пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", частини першої, пунктів 5, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, підпункту 2 пункту 2.1 розділу II та підпунктом 10 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217. відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 У1ІГІ в Харківській області ДНІ І капітана поліції ОСОБА_1 пропонується застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Начальнику Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 було направлено висновок службового розслідування від 16.09.2020 для вирішення питання по суті.
На підставі висновку від 16.09.2020 начальником Департаменту патрульної поліції полковником поліції ОСОБА_10 06.10.2020 видано наказ № 578 про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
На виконання наказу № 578 від 06.10.2020, начальником Департаменту патрульної поліції ОСОБА_11 видано наказ № 741 о/с від 08.10.2020 про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .
Не погодившись з вказаними наказами, позивач оскаржив їх до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №580-VШ, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону №580-VІІІ, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 цього Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно із ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно з ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно зі ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частина четверта).
Згідно з частиною першою статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту, у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.
Колегія суддів зазначає, що 16.09.2020 начальником УПП в Харківській області ДПП затверджено висновок за результатами службового розслідування проведеного з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 3 батальону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_1 . Начальником Департаменту патрульної поліції полковником поліції ОСОБА_11 06.10.2020 видано наказ № 578 про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції. На виконання наказу №578 від 06.10.2020, начальником Департаменту патрульної поліції ОСОБА_11 видано наказ №741 о/с від 08.10.2020 про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .
Відтак, доводи позивача в апеляційній скарзі, що відповідачем накладено дисциплінарне стягнення поза межами встановленого чинним законодавством строку, є необґрунтованими. 
На виконання вимог статті 14 Дисциплінарного статуту Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 07.11.2018 №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, яким затверджено, зокрема, Порядок №893.
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Так, відповідно до спірного наказу від 06.10.2020  № 518 про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції зазначено, що під час службового розслідування встановлено порушення останнім службової дисципліни, а саме 10.07.2020 ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, на вихідному дні та знаходячись в форменному одязі на службовому автомобілі Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 в місті Генічеськ здійснив зупинку т.з. Audi під керуванням ОСОБА_2 , тобто здійснив самовільне присвоєння владних повноважень та намагався одержами неправомірну вигоду та в сукупності вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції.
Відповідно до пояснень ОСОБА_12 , наданих до УПП в Харківській області ДПП в межах проведення службового розслідування та наданих в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що він 10.07.2020 за проханням поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_5 у свій вихідний день перевозив службовий транспортний засіб ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 на ремонт. В районі Арабатської стрілки, у зв`язку з виникненням у вищезазначеного транспортного засобу технічної несправності змушений був звертатись за сторонньою допомогою, у зв`язку з чим здійснив зупинку транспортного засобу Audi, яким керував, як в подальшому встановлено, громадянин   ОСОБА_2 .
Вказані обставини підтверджуються наданими поясненнями заступника командира роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 відповідно до яких зазначено, що 10.07.2020 перебуваючи на вихідному дні до нього зателефонував інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 та попросив підвезти компресор, оскільки пошкодив колесо, знаходячись неподалік старший лейтенант поліції ОСОБА_3 підвіз компресор капітану поліції ОСОБА_1 після чого поїхав додому. 
Відповідно до пояснень поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_5 , який під час службового відрядження до ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП виконував обов`язки командира взводу № 1 ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП встановлено, що 10.07.2020 близько 10.00 за вказівкою т.в.о. заступника начальника ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , передав службовий транспортний засіб ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 , інспектору взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 в Харківській області ДПП капітану поліції ОСОБА_1 для проходження технічного обслуговування. Приблизно через годину поліцейському взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП сержанту поліції ОСОБА_5 зателефонувала начальник ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП майор поліції ОСОБА_7 та повідомила, що зі службовим транспортним засобом ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 , за участю інспектора взводу №1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 сталась надзвичайна подія. Зв`язавшись з капітаном поліції ОСОБА_1 , останній повідомив сержанту поліції ОСОБА_5 , що дорогою на технічний огляд у службового транспортного засобу ТОYОТА PRIUS номерний знак НОМЕР_1 спустило колесо та він був змушений зупиняти інші транспортні засоби та просити допомоги. 
Тобто, ОСОБА_1 здійснено зупинку транспортного засобу Audi, яким керував ОСОБА_2 у зв`язку з необхіднісю отримання сторонньої допомоги, а не під час виконання ним владних повноважень, як зазначає відповідач. Вказані обставини сторонами по справі не спростовано.
При цьому, Правилами носіння однострою, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.08.2017 № 718, не заборонено носіння форменного одягу поліцейським у позаслужбовий час. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, на вихідному дні та знаходячись в форменному одязі на службовому автомобілі Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 в місті Генічеськ, не здійснено будь-яких дій щодо самовільного присвоєння собі владних повноважень, зупиняючи автомобиль Audi.
Крім того, у своїх поясненнях поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП сержант поліції ОСОБА_5 зазначає, що капітан поліції ОСОБА_1 повідомив, що зупинивши для надання допомоги одного з водіїв, він виявив у нього ознаки сп`яніння та попрохав викликати екіпаж патрульної поліції для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST. Сержант поліції ОСОБА_5 одразу направив на місце події екіпаж ВПП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ДПП № 939, які на місці провели огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALKOTEST з результатом 0 проміле.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог частини другої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Згідно з ч.1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, що капітан поліції ОСОБА_1 виявивши ймовірне адміністративне правопорушення повинен був одразу повідомити про це найближчий орган поліції, що відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" він не зробив, а почав діяти самостійно, спростовуються зібраними доказами у справі.
Адміністративний суд у силу вимог статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
В свою чергу суб`єкт владних повноважень  повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.   
Щодо зазначення у спірному наказі про встановлення факту намагання ОСОБА_1 одержати неправомірну вигоду у вигляді 300 долларів США, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 4 висновку службового розслідування від 16.09.2020, комісією рекомендовано звільнити позивача зі служби в Національній поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилась, зокрема, у намаганні одержати неправомірну вигоду та в сукупності ОСОБА_1 вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції, які висвітлюють відповідні процеси та діяльність державного органу з негативної сторони, зокрема як органу в діяльності якого можуть мати місце корупційні правопорушення, що в свою чергу негативно впливає на рівень довіри до населення.
Колегія суддів зазначає, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, уповноважені на виконання функцій держави притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку (ч.1 ст. 65 Закону України "Про запобігання корупції"). 
Отже, доказом вчинення особою корупційного правопорушення може бути лише обвинувальний вирок суду або постанова у справі про вчинення адміністративного правопорушення, які набрали законної сили, а також, відповідно до положень статті 59 Закону України "Про запобігання корупції", відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, внесених до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.
Вирок суду чи постанова у справі про вчинення адміністративного правопорушення, які б набрали законної сили на момент виникнення спірних правовідносин, або відомості з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відносно позивача не знайшли свого підтвердження під на час розгляду цієї справи. 
Колегія суддів наголошує, що категорія корупційних злочинів несе собою серйозний характер та посилену відповідальність за їх вчинення, а відтак особливість їх розгляду потребує посиленого з`ясування всіх обставин з врахуванням вимог спеціального антикорупційного законодавства.
Положення спеціального законодавства у питанні проходження поліцейським публічної служби та спеціального антикорупційного законодавства, загальними підставами припинення служби в поліції за вчинення корупційного діяння, є саме набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.
Судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що відповідно до відеозапису 1, який надано ОСОБА_2 та який був підставою для проведення службового розслідування, взагалі не зрозумілий діалог між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який би достеменно підтверджував, що позивач пропонував ОСОБА_2 надати йому неправомірну вигоду. Дана розмова переривається гучною музикою та неможливо зрозуміти її повний діалог. При цьому, ОСОБА_1 не попереджав ОСОБА_2 про адміністративну відповідальність, передбачену КУпАП та не роз`яснював його права та обов`язки. Більш того, як встановлено судом апеляційної інстанцїї, ОСОБА_1 10.07.2020 знаходився поза службою.
Колегія суддів зазначає, що факту наявності ОСОБА_1 присвоєння владних повноважень щодо виконання своїх обов`язків не встановлено, а висновки перевірки базуються на суб`єктивних припущеннях щодо позивача.
Наказом Національної поліції України № 929 від 04.10.2018 затверджено перелік посад Національної поліції України та їх повноважень щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень. Відповідно до вказаного переліку, начальник УПП в Харківській області має право застосовувати такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана та сувора догана. В свою чергу, начальник Департаменту патрульної поліції має право на застосування таких видів дисциплінарних стягнень: зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідальність, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з посади, звільнення зі служби в поліції.
У постанові Верховного Суду від 02.12.2020 по справі 420/5368/20 зазначено, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, яким мають враховуватись тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, та, з урахуванням установлених обставин, він має дослідити необхідність накладення дисциплінарного стягнення, а в разі його накладення – обґрунтувати необхідність застосування конкретного його виду.
У свою чергу, адміністративний суд у силу вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен перевірити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, пропорційно тощо.
До того ж, в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, згідно з якою на останнього покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.
Згідно із ч. 5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оцінюючи, чи відповідало застосоване до позивача дисциплінарне стягнення критеріям обґрунтованості та пропорційності, колегія суддів зазначає, що такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу і повинен застосовуватись у виняткових випадках та за вчинення особливих дисциплінарних проступків, чого у цій справі судом не встановлено.
Отже, з урахуванням наведених обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про визнання протиправними та скасування наказу ДПП Національної поліції України № 578 від 06.10.2020 про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 , наказу № 741о/с від 08.10.2020 ДПП Національної поліції України в частині звільнення зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Харківській області інспектора взводу № 1 роти № З батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 з поновленням ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді з 08.10.2020 та стягненням на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.
Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.
Закон України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.
Відповідно до ч. 1 ст.27 зазначеного Закону порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Згідно з пунктом 9 розділу І Порядку і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
З огляду на вищенаведені законодавчі норми, середньоденне грошове забезпечення позивача та середній заробіток за час вимушеного прогулу належить визначати з урахуванням саме календарних днів.
Отже, суд наділений повноваженнями вирішення питання про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що мав місце саме в період з дня виконання наказу про звільнення, який є предметом позову (тобто, з 08 жовтня 2020 року), до дня ухвалення рішення у цій справі.
Таким чином, з огляду на вищезазначене, вимушений прогул ОСОБА_1 у межах спірних правовідносин є періодом з 08 жовтня 2020 року по 19 травня 2021 року (дата ухвалення судового рішення про поновлення на посаді) та становить 221 календарний день.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою Департаменту патрульної поліції від 03.11.2020 середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 з розрахунку в календарних днях становить 596 грн. 87 коп. Відтак, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу дорівнює 131908 грн. 27 коп. (221х596 грн. 87 коп.), який підлягає стягненню на користь позивача.
При цьому, колегія суддів зазначає, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати (середнього грошового забезпечення) у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
У пункті 164.6 статті 164 Податкового кодексу України, яка визначає базу оподаткування, зазначено, що під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість середній заробіток, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми заробітної плати і середнього заробітку, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми заробітної плати і середнього заробітку при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідальність за своєчасне перерахування до відповідних органів утримань та нарахувань на заробітну плату несе роботодавець.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 по справі № 520/15342/2020  скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
          Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 578 від 06.10.2020 про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 .
          Визнати протиправним та скасувати наказ № 741о/с від 08.10.2020 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині звільнення зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Харківській області інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 , з 08 жовтня 2020 року.
          Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України поновити на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_1 .
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 08 жовтня 2020 року по день ухвалення рішення суду в сумі 131908 (сто тридцять одну тисячу дев`ятсот вісім) гривень 27 копійок, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  28.05.2021 року