Дата документу 15.06.2021 Справа № 336/2135/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/2135/21 
Провадження №22-ц/807/1964/21 
Головуючий в 1-й інстанції – Дацюк О.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року                                місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Крилової О.В., Полякова О.З.,	
секретар	Бабенко Т.І.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжі від 29 березня 2021 року, постановлену у м. Запоріжжя у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом,- 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Запорізької міської ради, вказуючи, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2019 року він набув право власності на 1/3 частку жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . Натомість в подальшому він дізнався, що частка ОСОБА_4 , на яку він набув право власності за рішенням суду, складає 39/100 часток, а не 1/3 частку, у зв`язку з чим просив визнати за ним право власності на 17/300 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжі від 29 березня 2021 року, у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2019 року задоволено позов ОСОБА_1 , встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки судом вже ухвалено рішення з приводу визнання за ОСОБА_1 права власності на частку у житловому будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , є підстави для відмови у відкритті провадження, адже є таке, що набрало законної сили, рішення суду про той самий предмет і з тих самих підстав.

Такий висновок не може бути визнаний законним і обґрунтованим, колегія суддів з ним не погоджується, враховуючи наступне.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної частини статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі, в якій одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Відсутність хоча б однієї з наведених складових не дає суду підстави відмовляти у відкритті провадження у справі.

Необхідність застосування вказаної норми зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 у цій справі, предметом позову є визнання права власності на 17/300 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування, відповідачем у справі є Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. 

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2019 року у цивільній справі № 336/5878/19, задоволено позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, тотожним є склад сторін та підстави позову у цій справі і справі за ЄУН № 336/5878/19.

Однак, предметом позову у цивільній справі ЄУН № 336/5878/19, було визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку, при цьому предметом позову у цій справі є визнання права власності на 17/300 того ж житлового будинку.

Отже, хоча спір виник між тими ж сторонами, і підстави позову в даних позовах є тотожними, є різними матеріально-правові вимоги.

Саме тому, що предмет позову у цій справі та справі ЄУН № 336/5878/19 є різним, відсутні підстави для перегляду справи ЄУН № 336/5878/19 за нововиявленими обставинами, оскільки відповідно до ч.5 ст. 423 ЦПК України, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову

За викладених обставин доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає обґрунтованими та достатніми для скасування постановленої у справі ухвали, з огляду на положення пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжі від 29 березня 2021 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 червня 2021 року.

Головуючий, суддя-доповідач                                                С.В. Кухар

Судді:                                                                        О.В. Крилова

О.З. Поляков