ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року	Львів	Справа № 443/587/16-а пров. № А/857/3905/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Копанишин Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2020 року, головуючий суддя – Равлінко Р.Г., ухвалене о 14:08 год. у м. Жидачів, повний текст якого складено 15.02.2021 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                    В С Т А Н О В И В:
Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо нездійснення йому переглядів розміру пенсії у зв`язку з індексацією відповідно до статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» при кожному перевищенні індексом споживчих цін порогу індексації з 01.11.2015 по 31.08.2016 року; зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити йому перегляди розміру пенсії у зв`язку з індексацією, гарантовані статтею 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», при кожному перевищенні індексом споживчих цін порогу індексації за період з 01.11.2015 року по 31.08.2016 року, з урахуванням: що місяцем початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є грудень 2009 року та його пенсія жодного разу не підвищувалась випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, з врахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, тобто рішення від 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України»; зобов`язати відповідача виплатити йому різницю між загальними пенсійними виплатами, які мали бути виплачені йому з урахуванням переглядів розміру пенсії у зв`язку з індексацією відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і фактично сплаченими пенсійними виплатами за період з 01.11.2015 року по 31.08.2016 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що з 10.12.2009 року він отримує пенсію за віком та має право на проведення її індексації відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Вважав, що оскільки у листопаді 2015 року індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком, перевищив поріг індексації (101,5%), то розмір його пенсії підлягає перерахунку з січня 2016 року, з урахуванням місяця початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком - грудень 2009 року. Проте вимогу про перерахунок пенсії відповідачем проігноровано, починаючи з 01.11.2015 року припинено перегляд розміру його пенсії у зв`язку з індексацією, органом пенсійного фонду здійснюється регулярне порушення норм законодавства у сфері індексації грошових доходів населення та відповідно його прав, свобод та інтересів, гарантованих Конституцією України та іншими законами. Реалізація його права на індексацію пенсії у 2015, 2016 роках не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, індексація його пенсії має здійснюватись на загальних підставах, визначених Законом кожного разу при перевищенні величиною індексу споживчих цін порогу індексації. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неврахування суми індексації при проведенні нарахування пенсії починаючи з листопада 2015 року по серпень 2016 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області щодо не проведення з 01.11.2015 року по 31.08.2016 року індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (пенсії) з 01.11.2015 року по 31.08.2016 року включно; в решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції, виключивши з його мотивувальної частини посилання на певні норми.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в мотивувальній частині оскарженої постанови посилання суду попередньої інстанції на те, що згідно із ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, а також посилання на Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17.07.2003 року№1078 та на норми пунктів 4 і 5 цього Порядку є безпіставними.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 10.12.2009 року отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з 05.08.2014 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області.
Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.05.2015 року у справі №443/255/15-а позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень і зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Вирішено: визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області щодо невиконання перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області, щодо нарахування і виплати суми індексації ОСОБА_1 на протязі 2010- 2014 років з порушенням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення."; зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в Жидачівському районі Львівської області провести ОСОБА_1 перерахунки: пенсії з 01 березня 2014 року із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у 2013 році, порівняно з 2012 роком; розміру індексації за період з 01.05.2010 року по 31.12.2014 року, відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в Жидачівському районі Львівської області виплатити ОСОБА_1 різницю між сумою індексації, яка мала бути сплачена відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (з урахуванням того, що місяцем початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є грудень 2009 року) і фактично виплаченою сумою індексації, за період з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2014 року. У решті позовних вимог відмовлено.
Листом від 22.10.2015 року Міністерство соціальної політики України на звернення позивача повідомило останнього про те, що відповідно до положень абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону №1282-XII та п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний Бюджет України на 2015 рік» виплата сум індексації грошових доходів, що проводиться за рахунок бюджетів усіх рівнів, здійснюється залежно від наявності в бюджетних установах та організаціях коштів, передбачених на такі цілі. (т. 1 , а.с. 55).
18.01.2016 року позивачем від Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі у Львівській області отримано відповідь на звернення №1/с-4, згідно якої станом на 01.01.2016 року розмір його пенсійних виплат становить 1 689,96 грн. (т. 1, а.с.33).
Згідно довідки про нарахування пенсії ОСОБА_1 за період з 01.08.2014 по 30.09.2017 року розмір пенсійних виплат позивача з листопада 2015 року по серпень 2016 року становить 1 689,96 грн. (т. 2, а.с.48).
Таким чином, розмір пенсійних виплат у вказаний період мав незмінну величину, що свідчить про те, що індексація пенсії позивача не проводилась. 
Приймаючи оскаржену постанову, суд попередньої інстанції у мотивувальній частині встановив, що згідно зі статтею 6 Закону №1282-XII проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Також, відповідно до абзацу 3 пункту 5 Порядку №1078 у разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів наведено в додатку 4 до цього Порядку.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини зазначаються у мотивувальній частині (ст. 246 КАС України).
Колегія суддів звертає увагу, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у  Законі  України  "Про індексацію грошових доходів населення" текст статті 6 викладено в такій редакції: 
"У разі  виникнення  обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах  прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. 
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України"
Однак, текст статті 6 в редакції Закону №107-VI від 28.12.2007 року - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду №10-рп/2008 від 22.05.2008 року.
Таким чином, доводи апелянта про те, що в мотивувальній частині оскарженої постанови безпідставними є посилання суду попередньої інстанції на те, що згідно із ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України заслуговують на увагу.
Також, щодо покликань апелянта про те, що помилковими є посилання суду попередньої інстанції на Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17.07.2003 року№1078 колегія суддів зазначає, що в ході розгляду даної справи судом попередньої інстанції виріщувались правові норми, які належить застосувати до цих правовідносин з посиланням на висновки Верховного Суду України та Верховного Суду, відтак доводи ОСОБА_1 щодо зміни мотивувальної частини оскарженого рішення в цій частині не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Крім цього, посилання на вказані норми не вплинули на результат прийнятого рішення.
Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином, оскаржене рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення в цій частині.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак застосовано редакцію ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а тому оскаржене рішення суду слід змінити в цій частині.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
                                                    П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2020 року у справі №443/587/16-а – змінити.
Виключити з мотивувальної частини рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2020 року посилання на статтю 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повний текст постанови складено 23.04.2021 року.