П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6358/19	
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
при секретарі – Пальоній І.М., 
за участю: представника апелянта – Малюченка Андрія Станіславовича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРІНСТАЛ ОДЕСА" (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 липня 2019 року №0036421401.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у взаємовідносинах з контрагентами: ТОВ«ІНТЕР.СТРОЙ», ТОВ «ТД ЕНЕРГОБУД», ТОВ «ЕКСПРЕСПОЛ», ТОВ «ПБГ ІНТОБУД» позивачем було виконано обов`язок складати та реєструвати податкову накладну з моменту виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість під час здійснення господарської операції, що є об`єктом обкладення податком на додану вартість, за правилом першої події. Представник ТОВ зазначав, що податкова накладна складалася та реєструвалася на кожне повне або часткове постачання товарів, що підтверджується видатковими накладними, а також на суму коштів, які надходили на поточний рахунок ТОВ як попередня оплата (аванс), що підтверджується платіжними дорученнями, та що у всіх випадках здійснення господарських операцій з вищевказаними контрагентами дата поставки товару ТОВ або дата надходження коштів співпадає з датами складання податкових накладних. Щодо встановленого під час перевірки завищення податкового кредиту у розмірі 71749,00 грн. у взаємовідносинах з ТОВ «ПІВДЕНЬСАНТЕХКОМПЛЕКТ» позивач зазначав, що в акті перевірки не вказані конкретні випадки порушення п.198.1., 198.3., 198.6 Податкового кодексу України за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року у взаємовідносинах із вказаним контрагентом. При цьому, позивач наголосив, що податкова накладна складалася та реєструвалася ТОВ «ПІВДЕНЬСАНТЕХКОМПЛЕКТ» на кожне повне або часткове постачання товарів, що підтверджується видатковими накладними, а також на суму коштів, які надходили на поточний рахунок ТОВ «ПІВДЕНЬСАНТЕХКОМПЛЕКТ» від ТОВ як попередня оплата (аванс), що підтверджується платіжними дорученнями. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду ДПС подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову повністю.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що в період з 11 червня 2019 року по 03 липня 2019 року відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ, за результатами якої складено акт №1338/15-32-14-01/40004587 від 10 липня 2019 року.
В ході перевірки були встановлені порушення ТОВ:
- п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 431272 грн., у тому числі за липень 2016 року - 9779 грн., за жовтень 2016 року - 16372 грн., за листопад 2016 року - 3275 грн., за грудень 2016 року - 95387 грн., за січень 2017 року - 5480 грн., за лютий 2017 року - 5080 грн., за березень 2017 року - 23294 грн., за квітень 2017 року - 9359 грн., за травень 2017 року - 2440 грн., за червень 2017 року - 1540 грн., за липень 2017 року - 834 грн., за серпень 2017 року - 636 грн., за вересень 2017 року - 13733 грн., за грудень 2017 року - 43650 грн., за січень 2018 року - 53723 грн., за лютий 2018 року - 4058 грн., за березень 2018 року - 12693 грн., за квітень 2018 року - 159 грн., за травень 2018 року - 2981 грн., за червень 2018 року - 862 грн., за липень 2018 року - 5161 грн., за серпень 2018 року - 937 грн., за вересень 2018 року - 1556 грн., за жовтень 2018 року - 1124 грн., за листопад 2018 року -251 грн., за грудень 2018 року - 130 грн.;
-п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 71749 грн., у тому числі за березень 2017 року -10113 грн., за липень 2017 року - 11988 грн., за серпень 2017 року - 14762 грн., за жовтень 2017 року - 9390 грн., за листопад 2017 року - 11587 грн., за грудень 2017 року - 6223 грн., за травень 2018 року - 3896 грн., за червень 2018 року - 3790 грн.;
На підставі висновків вказаного акту перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення №0036421401 від 31 липня 2019 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 502891,00грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 125723,00 грн..
Винесення вказаного податкового повідомлення рішення і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підчас документальної перевірки відповідачем встановлено не виконання п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, оскільки ні дата постачання на адресу ТОВ «ІНТЕР.СТРОЙ», ТОВ «ТД ЕНЕРГОБУД», ТОВ«ЕКСПРЕСПОЛ», ТОВ «ПБГ ІНТОБУД», ні дата надходження коштів до ТОВ від вказаних контрагентів не співпадають з датами виписки податкових накладних. Однак, Головним управлінням ДПС в Одеській області ні в акті перевірки, ні у відзиві на позовну заяву не зазначено які саме дати поставки товару чи дати надходження коштів від вказаних контрагентів на адресу ТОВ не співпадають з датами виписки податкових накладних та з якими саме податковими накладними. Також суд зазначив, що у межах розгляду вказаної справи суд не надає оцінку реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «ІНТЕР.СТРОЙ», ТОВ«ТД ЕНЕРГОБУД», ТОВ «ЕКСПРЕСПОЛ», ТОВ «ПБГ ІНТОБУД» ТОВ«ПІВДЕНЬСАНТЕХКОМПЛЕКТ», оскільки це питання повинно досліджуватись підчас здійснення податкового контролю, що відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Разом з тим, перевірка реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, з урахуванням складених первинних документів, фактично перевіряючими здійснена не була, що підтверджується актом №1338/15-32-14-01/40004587 від 10 липня 2019 року.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.
Положеннями статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою  пунктом 193.1  статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до  пункту 189.1  статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими  пунктом 201.11  статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Також, зі змісту статті 201 ПК України вбачається, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Так, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення №0036421401 від 31 липня 2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 502891,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 125723,00 грн., відповідач виходив з того, що перевіркою встановлено не виконання позивачем п.187.1 ст.187 ПК України, так як ні дата постачання на адресу TOB «ІНТЕРСТРОЙ», ТОВ «ТД ЕНЕРГОБУД», ТОВ «ЕКСПРЕСПОЛ» та ТОВ «ПБГ ІНТОБУД», ні дата надходження коштів до ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» від вказаних суб`єктів господарювання не співпадають з датами виписки податкових накладних.
ДПС було зазначено, що в порушення п.187.1 ст.187 ПК України підприємством не включено до складу податкових зобов`язань суми ПДВ від реалізації товару, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 301801 грн. (TOB «ІНТЕРСТРОЙ»), на суму 97600 грн. (ТОВ «ТД ЕНЕРГОБУД»), на суму 29411 грн. (ТОВ «ЕКСПРЕСПОЛ») та на суму 2460 грн. (ТОВ «ПБГ ІНТОБУД»).
Положеннями статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78  цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, на виконання вказаного обов`язку податковим органом, який є суб`єктом владних повноважень та повинен діяти виключно на підставі чинного законодавства, не було надано жодних належних та достатніх доказів вказаних порушень.
ДПС лише зазначено про не співпадіння дат надходження коштів до ТОВ від вказаних суб`єктів господарювання з датами виписки податкових накладних, що водночас спростовується матеріалами справи, з аналізу яких вбачається наявність складених однією датою податкових накладних та платіжних доручень (т.1 а.с.53 та 82, 54 та 84, 55 та 85, та інші).
При цьому, на підтвердження власної правової позиції щодо включення до складу податкових зобов`язань суми ПДВ від реалізації товару та на відповідну вимогу суду відповідачем було подано відповідні податкові декларації та уточнюючі розрахунки.
Крім того, за результатом проведеної перевірки ДПС дійшла висновку, що в складі податкового кредиту по ПДВ ТОВ в перевіреному періоді було зайво враховано суми податку на додану вартість по ПДВ, отриманому від ТОВ «ПІВДЕНЬСАНТЕХКОМПЛЕКТ» в березні 2017 року в сумі 10113 грн., в липні 2017 року на суму 11988 грн., в серпні 2017 року в сумі 14762 грн., в жовтні 2017 року в сумі 9390 грн., в листопаді 2017 року в сумі 11587 грн., в грудні 2017 року в сумі 6223 грн., в травні 2018 року в сумі 3896 грн., в червні 2018 року в сумі 3790 грн..
Разом з тим, матеріали справи містять договір поставки №6/1 від 18 січня 2017 року, за яким ТОВ придбало у ТОВ «ПІВДЕНЬСАНТЕХКОМПЛЕКТ» сантехнічні вироби, видаткові накладні, зокрема, від 28 березня 2017 року, 19 липня 2017 року та інші, платіжні доручення №2479, 2607, 3124, а також відповідні податкові накладні, що містяться в матеріалах справи, що спростовує вищезазначені висновки щодо зайво врахованих сум податку на додану вартість по ПДВ, отриманому від ТОВ «ПІВДЕНЬСАНТЕХКОМПЛЕКТ». При цьому, щодо вказаної первинної документації ДПС не було надано жодних заперечень.
Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Колегія суддів вважає необхідним враховувати правову позицію ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. 
Отже, враховуючи відсутність належної сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б доводили наявність порушень з боку ТОВ щодо протиправного не включення до складу податкових зобов`язань суми ПДВ від реалізації спірного товару, а також щодо зайво врахованих сум податку на додану вартість по ПДВ, отриманому від ТОВ «ПІВДЕНЬСАНТЕХКОМПЛЕКТ», колегія суддів приходить про безпідставність вказаних висновків ДПС та протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, прийнятого їх підставі.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 травня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.