ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«19» квітня 2021 року 
м. Харків
справа № 639/170/21
провадження № 22ц/818/3367/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів        -         Котелевець А.В., Хорошевського О.М., 
за участю секретаря -          Дмитренко А.Ю., 
учасники справи: 
скаржниця –  ОСОБА_1 , представниця скаржниці – ОСОБА_2 ,
заінтересовані особи – державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранова В.В., представник заінтересованої особи – Меженський В.В., Москвітін В.Т.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на додаткову ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року в складі судді Рубіжного С.О.
в с т а н о в и в:
У січні 2021 року  ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової Вікторії Володимирівни, в якій просила визнати бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В. щодо невиконання вимог статей 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», статей 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» неправомірною; зобов`язати головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранову В.В. усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про звернення громадян», здійснити не вчинені виконавчі дії у виконавчому провадженні № 39374187 згідно переліку, зазначеного у заяві від 07 липня 2020 року, розглянути та надати відповіді на заяви, клопотання ОСОБА_1 від 07 липня 2020 року та 06 жовтня 2020 року; судові витрати покласти на Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 лютого 2021 року скаргу ОСОБА_1 – задоволено частково, визнано бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В. у виконавчому провадженні № 39374187 щодо не виконання вимог статей 10, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірною; зобов`язано головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранову В.В. здійснити у виконавчому провадженні № 39374187 певні виконавчі дії, передбачені статтями 10, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», розглянути заяву стягувача ОСОБА_1 від 07 липня 2020 року та 06 жовтня 2020 року; в іншій частині заявлених вимог - відмовлено.

У лютому засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про розподіл судових витрат по справі, яке мотивовано тим, що між нею та адвокатом Подольською Т.В. укладено договір про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року та додаткову угоду № 1 від 09 грудня 2020 року, відповідно до умов яких сторони погодили форму оплати – готівкова та такі умови оплати: за складання адвокатом процесуальних документів – погодинна оплата; за участь адвоката у судовому засіданні встановлюється – фіксований розмір; додатковий гонорар адвоката (гонорар успіху) за позитивне вирішення справи на користь клієнта – фіксований розмір.

Зазначила, що у скарзі зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи – 21 755,00 грн. Тільки за наявності клопотання іншої сторони у справі суд має право зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Просила стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 21 844,00 грн.

Додатковою ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року стягнуто з Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 10 903,50 грн.

Не погоджуючись з додатковою ухвалою суду Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просив додаткову ухвалу скасувати в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що матеріали справи не містять оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про оплату наданих послуг (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), які б фактично свідчили про фактичну сплату адвокату витрат за надані послуги.

19 квітня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представниці скаржниці надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначила, що судове рішення є законним, а апеляційна скарга – необгрунтованою. При цьому вказала, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Такий висновок зроблено в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. 

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) необхідно залишити без задоволення, додаткову ухвалу суду – залишити без змін.

Додаткова ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у січні 2021 року  ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В., в якій просила визнати бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В. щодо невиконання вимог статей 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», статей 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» неправомірною; зобов`язати головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранову В.В. усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про звернення громадян», здійснити не вчинені виконавчі дії у виконавчому провадженні № 39374187 згідно переліку, зазначеного у заяві від 07 липня 2020 року, розглянути та надати відповіді на заяви, клопотання ОСОБА_1 від 07 липня 2020 року та 06 жовтня 2020 року; судові витрати покласти на Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 лютого 2021 року скаргу ОСОБА_1 – задоволено частково, визнано бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В. у виконавчому провадженні № 39374187 щодо не виконання вимог статей 10, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірною; зобов`язано головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранову В.В. здійснити у виконавчому провадженні № 39374187 певні виконавчі дії, передбачені статтями 10, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», розглянути заяву стягувача ОСОБА_1 від 07 липня 2020 року та 06 жовтня 2020 року; в іншій частині заявлених вимог - відмовлено.

04 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Подольською Т.В. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати консультативні, юридичні послуги в обсязі на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до цього договору адвокат надає клієнту такі види допомоги: усні та письмові консультації з правових питань та правові висновки, довідки з чинного законодавства України; підготовка, аналіз текстів договорів, розробка пропозицій, протоколів розбіжностей та правова експертиза проектів договорів; проведення правової експертизи документів фінансово-господарської діяльності клієнта; участь на стороні клієнта у переговорах з контрагентами стосовно укладення, розірвання договорів та внесення змін (доповнень) до них; представництво інтересів клієнта у судах, відносинах з фізичними та юридичними особами всіх форм власності, включаючи органи державної влади та управління, органи місцевого самоврядування (а.с.123). 

09 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Подольською Т.В. укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року, якою сторони погодили, що за договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року встановлено форму оплати – готівкова та такі умови оплати: за складання адвокатом процесуальних документів – погодинна оплата; за участь адвоката у судовому засіданні встановлюється – фіксований розмір; додатковий гонорар адвоката (гонорар успіху) за позитивне вирішення справи на користь клієнта – фіксований розмір.

Як вбачається з пункту 2 цієї угоди сторони погодили порядок обчислення оплати: погодинна оплата розраховується згідно рекомендаціями щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, що затверджено рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21 березня 2018 року № 17 наступним чином: фактична кількість часу (годин), витрачених адвокатом при наданні послуг, помножена на вартість такої години, що складає 50% прожиткового мінімуму для працездатних громадян станом на 09 грудня 2020 року; фіксований розмір визначається згідно з рекомендаціями щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, що затверджено рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21 березня 2018 року № 17, при цьому не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Пунктом 3 цієї угоди сторони погодилися на надання таких послуг: пошук та аналіз адвокатом нормативно-правової бази України та судової практики Верховного Суду щодо справ за скаргами на бездіяльність державних виконавців органів державної виконавчої служби – з розрахунку 1135,00 грн за 1 годину роботи адвоката; складання (написання) адвокатом процесуального документа: скарги на бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранова В.В. з урахуванням судової практики Верховного Суду - з розрахунку 1135,00 грн за 1 годину роботи адвоката; участь адвоката у першому судовому засіданні – 4000,00 грн; участь адвоката у наступних судових засіданнях 1000,00 грн; за складання та подання адвокатом до суду інших процесуальних документів у справі - з розрахунку 1135,00 грн за 1 годину роботи адвоката; додатковий гонорар адвоката (гонорар успіху) за позитивне вирішення справи на користь клієнта – 3000,00 грн.

Пунктом 4 цієї угоди сторони погодили, що поштові витрати на відправлення поштової кореспонденції при наданні адвокатом послуг за договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року відшкодовуються додатково у сумі, зазначеній у поштових квитанціях.

В пункті 8 цієї угоди сторони погодили, що у разі часткового задоволення судом скарги, за наявності досягнення мети подання цієї скарги, а саме: визнання бездіяльності головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В. неправомірною та зобов`язання головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В. вчинити дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», послуги адвоката за надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року є оплатними згідно з умовами та розміром, що визначені у пунктах 1, 2, 3 цієї додаткової угоди № 1 (а.с.124).

З детального опису робіт (послуг) вбачається, що адвокатом надані на користь клієнта наступні послуги та виконані такі роботи: пошук та аналіз нормативно-правової бази України та судової практики Верховного Суду щодо справ за скаргами на бездіяльність державних виконавців органів державної виконавчої служби: знайдено 11 постанов Верховного Суду, використано під час складання (написання) тексту скарги 3 постанови Верховного Суду, використано 3 години вартістю 3405,00 грн; складання (написання) адвокатом скарги: складено (написано) скаргу у трьох екземплярах; здійснено пошук документів виконавчого провадження № 39374187 у АСВП; підготовлено 21 копію документів виконавчого провадження № 39374187 (додатків до скарги) у трьох екземплярах, витрачено 10 годин вартістю 11 350,00 грн, направлено поштою цінним листом (з описом) скаргу 54,00 грн та 35,00 грн; участь адвоката Подольської Т.В. у судовому засіданні 22 січня 2021 року та 03 лютого 2021 року, відкладено розгляд справи – за рахунок додаткового гонорару; 11 лютого 2021 року участь адвоката Подольської Т.В. у першому судовому засіданні - фіксований розмір 4000,00 грн; отримано позитивне рішення у справі на користь ОСОБА_1 : отримано судове рішення про часткове задоволення скарги - фіксований розмір 3000,00 грн, складено та подано у судовому засіданні заяву про необхідність сплати ОСОБА_1 на користь адвоката Подольської Т.В. судових витрат на правову допомогу, складено клопотання про подання доказів щодо витрат з цього питання та підготовлено копії документів щодо витрат на правову допомогу у двох екземплярах – за рахунок додаткового гонорару; направлено поштою цінним листом (з описом) клопотання про подання доказів щодо витрат на правову допомогу та прийняття додаткового рішення з цього питання з копіями документів щодо витрат на правову допомогу (згідно переліку); направлено поштою рекомендованим листом клопотання про подання доказів щодо витрат на правову допомогу та прийняття додаткового рішення з цього питання з копіями документів щодо витрат на правову допомогу (згідно переліку) та доказами направлення такого клопотання (поштові квитанції) – за рахунок додаткового гонорару (а.с.125-126).

Матеріали справи містять копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія ЛГ№ 000216 від 01 березня 2019 року (а.с.131).

Відповідно до частин 1,3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 

Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Додаткова ухвала суду першої інстанції відповідає вище зазначеним вимогам закону, судом першої інстанції правильно застосовано положення статей 133, 137 та 141 ЦПК України, а саме: враховано пункт 1 частини другої статті 137 та частину восьму статті 141 ЦПК України, те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, враховуючи наведені вище положення процесуального законодавства та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 підтверджено належним чином надання адвокатом Подольською Т.В. професійної правничої допомоги на суму 10 903,50 грн, на користь ОСОБА_1 з Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції на вказану суму.

Витрати на професійну правничу допомогу на цю суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Подольською Т.В. обсягом послуг у суді першої інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підстав для зменшення розміру суми цих витрат у суді апеляційної інстанції представник Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не навів.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 (провадження № 61-9690св20).

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення в оскаржуваній частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) – залишити без задоволення.
Додаткову ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.
Головуючий                                                            І.В. Бурлака

Судді                                                                 А.В. Котелевець

                                                                       О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 20 квітня 2021 року.