ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/2320/21
Головуючий в 1-й інстанції: Валігурська Л.В.
Номер провадження  № 33/819/234/21

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2021 року                                                             
       Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,
за участю захисника Загоруйка Г.А. в інтересах  ОСОБА_1 ,
        ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності,
       представників потерпілої  ОСОБА_2 – адвокатів Сідєльнікової Є.І., Сініло Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Загоруйка Г.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо: 
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

       Цією постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

        ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 04.02.2021 о 15:52 годині, керуючи транспортним засобом «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. І. Кулика на перехресті з вул. Кооперативною, при виконанні обгону, не впевнився в безпечності свого маневру та допустив зіткнення з автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась в попутному напрямку та повертала ліворуч на вул. Кооперативну. У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі по тексту – ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3 «б», 14.6 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306

       В апеляційній скарзі захисник Загоруйка Г.А. в інтересах ОСОБА_1 зазначає про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме не викликано в судове засідання та не допитано свідка ОСОБА_3 , не залучено експерта, що свідчить про неповне з`ясування обставин у справі. Вказує, що відповідно до пояснень ОСОБА_1 інший учасник ДТП ОСОБА_2 різко знизила швидкість свого транспортного засобу, але стопові сигнали задніх ліхтарів не увімкнулись. В результаті цього ОСОБА_1 був вимушений здійснити екстрене гальмування, так як перша полоса руху була зайнята іншими транспортними засобами, він скерував своє авто ліворуч з метою уникнути зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_3 .. Однак ОСОБА_2 , не вмикаючи поворотний покажчик, різко скермувала автомобіль ліворуч, а тому відбулось зіткнення транспортних засобів. Апелянт стверджує, що саме ОСОБА_2 порушила вимоги п.9.2 б, 9.4, 2.3 б, 10.1 ПДР. Вважає, що наведені факти свідчать про необхідність призначення автотехнічної експертизи для встановлення того, в діях якого з водіїв є причинний зв`язок з наслідками ДТП. Указує про наявність протирічь, які неможливо усунути без застосування спеціальних знань та зауважує, що зміст постанови суду повинен відповідати положенням ст.247, 280, 283, 284 КУпАП.
Просить призначити у справі судову автотехнічну експертизу, допитати свідка ОСОБА_3 , скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

       Заслухавши доводи захисника Загоруйка Г.А. та Загоруйка С.А., якого притягнуто до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційні вимоги, наведені захисником, просили їх задовольнити, позицію представників потерпілої ОСОБА_2 – адвокатів Сідєльнікової Є.І., Сініло Т.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника, просили її залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов такого висновку. 

Клопотання апелянта про допит в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів про те, що вказаній особі відомі будь-які обставини, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення. 
       Крім того, судом першої інстанції було вжито заходів для виклику заявленого стороною захисту свідка, проте він до суду не з`явився, а його явка не була забезпечена захисником.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, вони містять достатньо доказів, якими вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом.

       Що ж до заявленого клопотання захисника про призначення судової автотехнічної експертизи, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого клопотання, виходячи з того.

       Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції здійснює лише перевірку встановлених судом першої інстанції обставин в межах апеляційної скарги.
       Відповідно до статті 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
       Призначення експертизи, висновок якої, як і інші джерела доказів, не є обов`язковим для суду, що розглядає справу, і не має наперед визначеної сили, є правом суду, а не обов`язком. 
       Будь-які спеціальні знання для вирішення питання про наявність або відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення у зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою не потрібні, оскільки згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, її причиною зазначено невиконання вимог Правил дорожнього руху водієм  ОСОБА_1 ,а не будь-які інші факти, встановлення яких потребувало б спеціальних знань. 
       За нормами КУпАП суду належить вирішити правове питання щодо наявності або відсутності факту порушення ПДР України. Дані, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.
       Усі доводи захисника в апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів і моделювання події ДТП, які носять суб`єктивний характер і об`єктивно не підтверджуються матеріалами справи.
Крім того, вимогами КУпАП не покладено на суд обов`язок щодо збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення, учасники провадження особисто реалізовують надане їм законом право на збирання доказів.

       За змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів.
       Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами та інші.
        Положення ст.252, 280 КУпАП покладають на суд обов`язок оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

       Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за встановлених і викладених у постанові обставин, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

       Вина ОСОБА_1 підтверджується такими доказами.

Зокрема, даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 194858, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, доданих до нього схеми місця ДТП, де зафіксовано розташування транспортних засобів на дорозі. 

Поясненнями потерпілої ОСОБА_2 про те, що вона на автомобілі «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснювала рух у крайній лівій смузі по вул. І. Куліка в бік пр. Ушакова. На перехресті з вул. Кооперативною мала повертати ліворуч. А тому стала потроху зменшувати швидкість свого руху та ввімкнула покажчик лівого повороту. В той момент, коли вже почала виконання маневру, її автомобіль зачепив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який намагався об`їхати її з лівого боку. Перед зіткнення бачила, що автомобіль «Opel Zafira» під керуванням ОСОБА_1 рухався слідом за нею. В який саме момент він став її обганяти, не бачила, проте права смуга була вільною і він мав можливість об`їхати її з правого боку. Зазначила, що дійсно її автомобіль лівою передньою частиною зачепив праву передню частину автомобіля ОСОБА_1 .
       Ці показання потерпілої ОСОБА_2 відповідають змісту відеозапису з камери, якою обладнано її транспортний засіб, на якому зафіксовано, що автомобіль під керуванням потерпілої дійсно здійснює рух по вул. І. Куліка в бік пр. Ушакова в крайній лівій смузі. Перед перехрестям з вул. Кооперативною автомобіль (під керуванням водія ОСОБА_2 ) зменшує швидкість і за відсутності автомобілів на зустрічній смузі починає виконання маневру повороту ліворуч, проте в цей момент автомобіль «Opel Zafira» (під керуванням водія ОСОБА_1 ) здійснює обгін автомобіля «Opel Vectra» з лівої сторони, перетнувши дві суцільні смуги, що розділяють протилежні напрями руху. Обгін здійснюється на перехресті.
Заперечуючи вказані потерпілою обставини, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує про те, що він 04.02.2021 рухався на автомобілі «Opel Zafira» по вул. І. Куліка бік пр. Ушакова в крайній лівій смузі. Попереду нього рухався автомобіль «Opel Vectra», який раптово став знижувати швидкість, а тому він був змушений для уникнення зіткнення здійснити його об`їзд з лівого боку. Зазначив, що ані перед зниженням швидкості, ані в той момент, коли вже став об`їжджати автомобіль «Opel Vectra», на ньому жодних попереджувальних сигналів не працювало (ані повороти, ані сигнали стоп). Коли він об`їжджав автомобіль «Opel Vectra», то останній зачепив своєю лівою стороною праву сторону автомобіля під його керуванням, внаслідок чого у нього пошкодилась права передня шина і він вилетів з дороги на тротуар з правої сторони, де допустив зіткнення зі стовпом.
       Ця версія дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та позиція його захисника Загоруйка Г.А. про порушення ПДР саме водієм ОСОБА_2 була предметом перевірки в судовому засіданні та не знайшла свого підтвердження. 
       За приписами пункту 2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до змісту п.14.6 «а» ПДР на перехресті обгін заборонено.
       Однак саме водієм транспортного засобу «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1 вказані вимоги виконані не були, про що свідчить характер ушкоджень, які отримали транспортні засоби. 

Як убачається зі схеми місця ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, вказані транспортні засоби отримали внаслідок ДТП видимі зовнішні пошкодження. 
       Відеозаписом з камери транспортного засобу «Opel Vectra» підтверджено, що саме транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 здійснює обгін автомобіля під керуванням ОСОБА_2 з лівої сторони, перетнувши дві суцільні смуги, що розділяють протилежні напрями руху. Обгін здійснюється на перехресті. При цьому на правій смузі в попутному напрямку транспортних засобів не було, якими спростовуються доводи сторони захисту про те, що водій ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення з транспортним засобом, що рухався попереду нього. 

       Встановлені в ході судового розгляду обставини та механізм ДТП, підтверджують факт порушення саме ОСОБА_1 п.2.3 «б», 14.6 «а» ПДР України, який на перехресті здійснив обгін, перетнувши дві суцільні смуги, що розділяють протилежні напрями руху, не впевнився в безпечності свого маневру, і своїми діями створив аварійну ситуацію, у зв`язку з чим, сталося ДТП з його вини.

       Доводи апелянта жодним чином не спростовують встановлені судом першої інстанції обставини справи та зведені до незгоди з оцінкою доказів у справі, що не доводить порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.
       Твердження захисника, про те, що водієм ОСОБА_2 було порушено п.п. 9.2 б, 9.4, 2.3 б, 10.1ПДР, суперечать  встановленим  обставини справи та наведеним доказам.  
       В апеляційній скарзі захисником сформовано власну оцінку ситуації ДТП, що ґрунтується на припущеннях та не відповідає фактичним обставинам справи. 
Інших доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи та незаконності судового рішення, апелянтом не наведено.
Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
       Тому доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, а також про наявність підстав для закриття провадження у справі, є неспроможними. 
       Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а інші доводи  апеляційної скарги захисника не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
       Отже підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та задоволення апеляційної скарги захисника, відсутні.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника Загоруйка Г.А. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо  ОСОБА_1  – залишити без зміни.
       
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        Ю.М. Гемма