ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

22 червня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №1810/1009/12 
Номер провадження 22-ц/816/926/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
учасники справи:
боржник – ОСОБА_1 ,
стягувач – Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
заінтересовані особи – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ»
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Васильєва Павла Сергійовича на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 28 березня 2017 року про заміну сторони виконавчого провадження, постановлену у складі судді Гури А.О., у м. Лебедин,
                                                   в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Позика» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача – ПАТ «УкрСиббанк» на – ТОВ «Фінансова компанія «Позика» у справі № 1810/1009/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11169231000 від 15 червня 2007 року.
Заява мотивована тим, що заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27 квітня 2012 року у справі № 1810/1009/12 позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.
24 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» укладено договір факторингу № 48, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 11169231000 від 15 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ ФК «ФІНАКТИВ».
28 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», укладено договір факторингу № 48/1, відповідно до якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Позика».
У зв`язку з вищевикладеним, ТОВ «Фінансова компанія «Позика» просило замінити стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Позика» у цивільній справі № 1810/1009/12.
Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 28 березня 2017 року замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Позика» у цивільній справі № 1810/1009/12.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Васильєв П.С., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про заміну сторони виконавчого провадження скасувати та відмовити у її задоволенні. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що заява про заміну сторони виконавчого провадження подана не стороною та відсутнє повідомлення суду сторін та заінтересованих осіб, що позбавило ОСОБА_1 можливості подати свої заперечення проти заяви та взяти участь у її розгляді.
Вважає, що заміна сторони його правонаступником неможлива, оскільки станом на час подачі заяви про заміну сторони виконавчого провадження – були відсутні відкриті виконавчі провадження.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Позика» з доводами апеляційної скарги не погоджується, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Васильєва П.С., який підтримав скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27 квітня 2012 року у справі № 1810/1009/12 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 задоволено.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежилу будівлю, загальною площею 288,4 кв.м. та земельну ділянку для роздрібної торгівлі комерційних послуг, загальною площею 0,1129 кв.м. належні ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 018990, виданого Лебединською міською радою 16.09.2003 року на підставі договору купівлі продажу від 02.09.2003 року за реєстровим № 4612, що знаходяться в АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів в порядку виконання провадження для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що виникли за кредитним договором № 11169231000 від 15.06.2007 року станом на 10.02.2012 року в розмірі  205961 грн. 27 коп., зарахувавши кошти на р/р.№ НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, ЄДРПОУ 09807750, м. Харків, пр-т, Московський, 40.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 2059,61 грн., оскільки ці кошти були сплачені позивачем при подачі позову до суду та кошти в сумі 420 грн. за опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур`єр», а всього 2479,61 грн.61 коп.
24 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» укладено договір факторингу № 48, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 11169231000 від 15 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ ФК «ФІНАКТИВ».
28 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», укладено договір факторингу № 48/1, відповідно до якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Позика».
У витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №48/1 від 28 листопада 2016 року наведено кредитний договір № 11169231000, боржник – ОСОБА_1 (а.с. 62).
Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження – з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Встановивши, що відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 11169231000 від 15.06.2007 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявник набув статус кредитора, тому наявні підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997 року).
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13.
Таким чином, доводи скарги про те, що заявник не є стороною виконавчого провадження і не може звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги про те, що станом на час подачі заяви про заміну сторони виконавчого провадження – були відсутні відкриті виконавчі провадження, не впливають на правильність висновку суду першої інстанції, оскільки положення ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. 
Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України, неявка сторін і заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Таким чином, вирішивши питання про заміну сторони виконавчого провадження без участі сторін та заінтересованих осіб, повідомлених про час і місце розгляду справи, суд керувався положеннями ч. 2 ст. 378 ЦПК України, тому посилання в апеляційній скарзі на цю обставину, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення не заслуговують на увагу.
За встановлених обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права,  оскаржувану ухвалу суду необхідно залишити без змін.  
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, ст. ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд   
                                                        
                                                            постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Васильєва Павла Сергійовича залишити без задоволення, а ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 28 березня 2017 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.  

Головуючий -                                                                                         О.Ю. Кононенко
                                                                                                                   
Судді:                                                                                                     В.І. Криворотенко

                                                                                                                О.І. Собина