ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року 
м. Київ
справа №160/200/19
адміністративне провадження №К/9901/2223/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур   О.В., Уханенка С.А.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №160/200/19
за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за участю третіх осіб - Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Євгенія Петровича - про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Ясенової Т.І., суддів Суховарова   А.В., Головко О.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.          Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі - позивач, ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод») звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - відповідач), за участю третіх осіб - Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області (далі - третя особа-1), старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Євгенія Петровича (далі - третя особа-2, державний виконавець Макушев Є.П.), з вимогами: визнати протиправними дії державного виконавця Макушева Є.П. щодо стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій на загальну суму 311520,03 грн, стягнутих у зведеному виконавчому провадженні ВП   №55036925; зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повернути стягнутий виконавчий збір і витрати на проведення виконавчих дій на загальну суму 311520,03   грн, стягнутих у зведеному виконавчому провадженні ВП   №55036925, на рахунок ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод».
2.          Позовні вимоги мотивовано тим, що державний виконавець Макушев   Є.П. під час примусового виконання рішення суду в рамках зведеного виконавчого провадження ВП №55036925 на підставі виставленої платіжної вимоги від 19.01.2018 з розрахункового рахунку ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» списав кошти у загальному розмірі 3651081,96 грн, не зважаючи на те, що позивачем повідомлялось про повне добровільне виконання зобов`язань із вимогою закриття виконавчого провадження. У зв`язку з цим відповідачем безпідставно було стягнено з позивача виконавчий збір і витрати на примусове виконання рішень. Такі дії державного виконавця позивач уважає протиправними, оскільки в межах виконавчого провадження ВП   №55036925 не було вчинено жодних примусових дій щодо стягнення з боржника на користь стягувача коштів, а отже, відмова відповідача повернути виконавчий збір суперечить частині сьомої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».
3.          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24   квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
4.          Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.
5.          Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року визнано необґрунтованими доводи ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом направлення до суду апеляційної інстанції заяви із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та документу про сплату судового збору в розмірі 2643   грн.
6.          На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху заявником надано до суду платіжне доручення від 17.10.2019 №8086 про сплату судового збору у розмірі 2643 грн і клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
7.          На обґрунтування заявленого клопотання заявник посилається на те, що повний текст оскаржуваного рішення складено 26.04.2019 і отримано представником ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» під розписку лише 20.08.2019. Заявник також указує, що відповідно до даних офіційного сайту судової влади оскаржуване рішення надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень 20.08.2019, зареєстровано 21.08.2019 та оприлюднено 22.08.2019. Відповідно до змісту оскаржуваного рішення судом першої інстанції вказано порядок оскарження у строки встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Отже, позивачем дотримано строк встановлений для звернення до суду з апеляційною скаргою з моменту отримання копії оскаржуваного рішення.
8.          Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року в справі №160/200/19.
9.          При постановленні ухвали суд апеляційної інстанції виходив з того, що справу було розглянуто 24.04.2019 у відкритому судовому засіданні за участю сторін, зокрема представника ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», і проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Таким чином, зважаючи на строки оскарження рішення суду у цій категорії справ, встановлені частиною шостою статті 287 КАС України, останнім днем строку апеляційного оскарження рішення суду від 24.04.2019 є 06.05.2019 (з урахуванням святкових і вихідних днів). Однак з апеляційною скаргою до суду ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» звернулось 23.09.2019.
10.          Обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, судом апеляційної інстанції не встановлено.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
11.          Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, позивач подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить її скасувати.
12.          На обґрунтування касаційної скарги скаржник указує, що ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» підтверджує участь свого представника в судовому засіданні 24.04.2019 під час проголошення вступної та резолютивної частин. Проте він наголошує, що повний текст рішення суду від 24.04.2019 був складений судом першої інстанції пізніше. У резолютивній частині рішенні суду першої інстанції зазначено «Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України». Отже, позивач при зверненні з апеляційною скаргою, керувався саме положеннями статті 295 КАС України, згідно з якою апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
13.          Указана касаційна скарга надійшла на адресу Верховного Суду 20.01.2020.
14.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській   О.Р., суддям Кашпур   О.В., Уханенку   С.А.
15.          Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження за скаргою ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12   листопада 2019 року.
16.          Заперечень на касаційну скаргу не надійшло.
ІІІ. Джерела права та акти їхнього застосування
17.          08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким до окремих положень КАС України, у тому числі щодо меж касаційного перегляду, унесені зміни.
18.          Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 15 січня 2020 року №460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
19.          З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом №460-IX.
20.          Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21.          Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
22.          Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною першою статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
23.          Відповідно до частин першої-другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
24.          Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, установлених цим Кодексом.
25.          Статтею 295 КАС України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
26.          Водночас за приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.
27.          Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. Водночас протягом десяти днів із дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
28.          Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
29.          Стаття 287 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Згідно з частиною шостою цієї статті апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їхнього проголошення.
30.          Відповідно до статті 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
ІV. Позиція Верховного Суду
31.          Предметом розгляду у цій справі є визнання протиправними дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.
32.          Суд зазначає, що статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах із приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).
33.          Проте загальний аналіз статті 287 КАС України дає підстави для висновку про те, що цією статтею, на відміну від частини п`ятої статті 270 КАС України, не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у порядку частини третьої статті 295 КАС України.
34.          Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їхньої поважності в загальному порядку, передбаченому КАС України, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав.
35.          У справах цієї категорії, які є терміновими, у розумінні КАС України, надзвичайно важливим, в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження, є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 КАС України. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження з урахуванням інших фактичних обставин.
36.          Інше тлумачення зазначених норм процесуального права нівелює доцільність застосування частини третьої статті 298 КАС України з метою належної оцінки причин пропуску строку на апеляційне оскарження у відповідних категоріях справ, а також створює передумови для безпідставного обмеження права особи на апеляційне оскарження, що є неприпустимим.
37.          Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема від 17 квітня 2019 року в справі №212/2354/18 (2-а/212/93/18), від 19   червня 2019 року в справі №175/4952/18 (2-а/175/69/18), від 02 жовтня 2019 року в справі №404/7875/18 (2-а/404/802/18). Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року в справі №461/5908/18.
38.          З матеріалів справи випливає, що вступна та резолютивна частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції проголошені 24 квітня 2019 року у відкритому судовому засіданні за участю представника ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод».
39.          Копію повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції позивач отримав 20.08.2019, а тому останнім днем подання апеляційної скарги мав бути - 30.08.2019. Однак заявник звернувся до суду апеляційної інстанції з пропуском цього строку, подавши апеляційну скаргу 23.09.2019, що не заперечується останнім.
40.          На поважність підстав пропуску строку позивач посилався на те, що в резолютивній частині оскаржуваного рішення суду першої інстанції роз`яснено, що воно набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.
41.          Проте Суд зазначає, що зазначення судом першої інстанції загального строку, протягом якого може бути подано апеляційну скаргу, не позбавляє учасників справи обов`язку дотримуватися процесуальних строків, встановлених, насамперед, приписами КАС України. 
42.          Аналогічна правова позиція щодо предмета спору викладена в постанові Верховного Суду від 25   листопада 2019 року у справі №160/2762/19.
43.          До того ж Суд звертає увагу, що позивач скористався правом на апеляційне оскарження судового рішення першої інстанції лише на тридцять четвертий день після отримання його повного тексту.
44.          Таким чином, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження та відсутності підстав для його поновлення, правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, з урахуванням визначених статтею 287 КАС України особливостей, норми якої є спеціальними стосовно норм статті 295 КАС України в цій категорії адміністративних справ.
45.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
46.          Відповідно до частини першої статті 350 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
47.          Отже, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допустив, тому Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
V. Судові витрати
48.          Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
49.          Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
50.          Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» залишити без задоволення.
51.          Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року в цій справі залишити без змін.
52.          Судові витрати не розподіляються.
53.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко