ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7271/20                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/836/21                                        Васильєва Н.М.
Категорія: ст. ст. 124, 122-4 КУпАП                                Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
02 червня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової 
палати з розгляду кримінальних справ	- Кружиліної О.А.	
за участю секретаря                   	- Михайлюка А.В.	
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності	- ОСОБА_1   	
захисника  	- Курінного Б.М.	
перекладача	- Комарь А.О.	
потерпілого	- ОСОБА_2 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтями 124, 122-4 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

04 листопада 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 115232 стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 10 жовтня 2020 року о 15 годині 45 хвилин в м.Харкові, вул.Черепанова, буд.11, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Крім того, 10 жовтня 2020 року о 15 годині 45 хвилин в м.Харкові, вул.Черепанова, буд.11, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП та з невідомих на то причин зник з місця пригоди.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.10 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 122-4 КУпАП.
Постановою судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП, та накладено на нього стягнення: за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 гривень; за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255,00 гривень.
На підставі частини 2 статті 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 гривень.
Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень.
Не погодившись з вказаною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати відсутність у його діях події і складу адміністративного правопорушення та закрити у відношенні нього справу за пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зокрема зазначає, що єдиним доказом у справі стали показання іншого учасника ДТП та похідні від цих показань та пояснень докази, такі як схема ДТП, опис механізму ДТП та інші.
Експертиза, яка б могла встановити спроможність пояснень іншого учасника ДТП, а відповідно, і спроможність всіх інших доказів по справі, не проводилась.
Через вимушену зміну місця проживання ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, а через відсутність у судових засіданнях він був позбавлений права надати заперечення на неправдиві показання іншого учасника справи.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 за участі перекладача Комарь А.О., та захисника ОСОБА_1 – адвоката Курінного Б.М., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в його діях міститься склад адміністративних правопорушень, оскільки ним порушено вимоги пунктів 2.10 «а», 13.1 ПДР України, його провина у скоєнні правопорушень доведена в повному обсязі.
З таким висновком судді погоджується й апеляційний суд, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з пунктом 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
За порушення пункту 13.1 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.
Пунктом 2.10 «а» передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
За порушення пункту 2.10 «а» ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 122-4 КУпАП.
Судовим розглядом встановлено, що 10 жовтня 2020 року о 15 годині 45 хвилин в м.Харкові, вул.Черепанова, буд.11, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. При цьому, ставши учасником ДТП, водій ОСОБА_1 покинув місце події.
Внаслідок зазначених подій працівниками поліції складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР № 115232 від 04 листопада 2020 року та серії ДПР18 № 115233 від 04 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_1 за порушення ним вимог пунктів 2.10 «а», 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Крім того, зазначені обставини підтверджуються схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , рапортом поліцейського.
Оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 10 жовтня 2020 року, апеляційний суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 міг уникнути зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з.  НОМЕР_2 , під керуванням  ОСОБА_2 , виконавши вимоги пункту 13.1 ПДР України, а саме дотримавшись безпечної дистанції та безпечного інтервалу з автомобілем Volkswagen Passat.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доказів щодо спростування висновків судді про невиконання ОСОБА_1 вимог пунктів 2.10 «а», 13.1 ПДР України матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.
При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування суддею норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не проведено експертизи, яка б могла встановити спроможність пояснень іншого учасника ДТП та інших доказів по справі апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідне клопотання ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не заявлялось.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи вирішується після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності проведення відповідної експертизи.
Отже, призначення експертизи не є обов`язком суду та здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи, для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.
Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що судом вживались заходи з повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, а саме на його адресу, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, надсилались судові повістки (11, 12).
Заяви про зміну місця проживання ОСОБА_1 до суду не подавав, будь-яких альтернативних засобів зв`язку матеріали справи не містять.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, внаслідок порушення ним пунктів 2.10 «а», 12.1 ПДР України не спростовують, підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП не встановлено.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 278-280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року – залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна