Номер провадження: 22-ц/813/1432/21 
Номер справи місцевого суду: 504/4768/18
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,
за участю секретаря – Сіваченко Д.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Процесуальний рух справи у суді першої інстанції.
28 грудня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 086196 від 17.05.2001 року (т. 1 а.с. 1 - 7).
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на наступне.
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2017 року по справі №501/3713/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, за участю третіх осіб – Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .
02 липня 2018 року ухвалою апеляційного суду Одеської області було відкрито провадження за поданою ОСОБА_2 апеляційною скаргою на заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 жовтня2017 року та зупинено його дію до розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
При ознайомленні з матеріалами справи для подачі апеляційної скарги на зазначене заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2017 року, позивачу ОСОБА_2 стало відомо, що належне йому право власності на земельну ділянку оспорюється гр. ОСОБА_1 , яка обґрунтовує свої вимоги посиланням на Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 086196 від 17 травня 2001 року, виданий Фонтанською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Фонтанської сільської ради № 89-ХХІІІ від 18.05.2000 року.
Витребувана судом з архівного відділу Лиманської районної державної адміністрації Одеської області належним чином завірена копія рішення Фонтанської сільської ради №89-ХХІІІ від 18.05.2000р. року містить додаток, із якого вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 не надавалася.
На підставі цього позивач ОСОБА_2 вважає, що існують об`єктивні сумніви в юридичній достовірності Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №086196 від 17 травня 2001 року, виданого Фонтанською сільською Радою народних депутатів гр. ОСОБА_1 , та, посилаючись на положення норм права, закріплених ст.ст. 9, 17, 19, 22, 23, 67 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, ст.ст. 16, 21, 393 ЦК України, ст.ст. 78, 80, 81, 125, 126, 152 ЗК України від 25.10.2001 р. № 2768-ІІІ, ст.ст. 84, 127 ЦПК України просив суд поновити строк звернення до суду із позовом про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 086196 від 17 травня 2001 року, виданого Фонтанською сільською Радою народних депутатів на ім`я гр. ОСОБА_1 , визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 086196 від 17 травня 2001 року, виданий Фонтанською сільською Радою народних депутатів гр. ОСОБА_1 , витребувати докази судом та стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви (т. 1, а.с. 1-7).
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 січня 2019 року поновлено ОСОБА_2 строк для звернення до суду із позовною заявою, прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до розгляду та роз`яснено учасникам справи право на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень у строки встановлені судом (т. 1, а.с. 38).
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 січня 2019 року клопотання позивача ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено та витребувано докази з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (т. 1, а.с. 39).
02 травня 2019 року надійшли пояснення від 12.04.2019 року вих. №9-15-0.62-3553/2-19 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, згідно яким Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повідомляє, що відповідно до інформації Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі – Відділ), у Відділі наявний на зберіганні другий примірник державного акта серії ІІІ-ОД № 086196, виданий ОСОБА_1 на підставі рішення сесії Фонтанської сільської ради народних депутатів № 89-ХХІІІ від 18 травня 2000 року площею 0,094 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована на території Фонтанської сільської ради, АДРЕСА_1 , з записом про реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1577 від 17 травня 2001 року.
Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі з написом про реєстрацію державного акта серії ІІІ-ОД № 086196 у Відділі відсутня.
Також, в наявних у Відділі у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 р., наявні записи:
- №1577 від 17.05.2001 р. про реєстрацію державного акта серії ІІІ-ОД №023811 виданий ОСОБА_4 на підставі рішення №26-ХХІІІ від 28.12.1998 року, площею 0,100 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- №1577 від 14.05.2001 р. про реєстрацію державного акта серії І-ОД № 049901 виданий ОСОБА_5 на підставі рішення № 77-ХХІІІ від 29.12.1999 року, площею 0,10 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
При цьому, також обліковується запис від 02 березня 2010 року №011052401264 про реєстрацію державного акту серії ЯИ № 237895 виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 01 грудня 1994 року № 7-ХХІІ на земельну ділянку площею 0,0942 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 5122786400:02:001:2669), і значиться запис про реєстрацію в Поземельній книзі від 02.07.2010р. №227020012669001 права власності за ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 13.03.2010 року ВМР №540214 на земельну ділянку площею 0,0942 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована на АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 5122786400:02:001:2669), з наявною відміткою на державному акті серії ЯИ № 237895.
В матеріалах фонду документації із землеустрою Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відповідні документації із землеустрою не зберігаються (т.1, а.с. 44-46).
Разом із цим, листом Головного управління Держгеокадасту в Одеській області від 12.04.2019 року вих. № 9-15-0.62-3554/2-19 суду надана належним чином завірена копія державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 086196 на 2 аркушах в 1 примірнику та повідомлено суд про те, що Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі з записом про реєстрацію державного акта серії ІІІ-ОД № 086196 у Відділі у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відсутня. В матеріалах фонду документації із землеустрою Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відповідна документація із землеустрою не зберігається (т.1, а.с. 48, 49 – 50).
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 травня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Шевчука В.М. про витребування доказів задоволено та витребувано докази з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (т.1, а.с. 72).
12 червня 2019 року надійшов лист Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 27.05.2019 року вих. № 9-15-0.8-4648/2-19 з додатним до нього витребуваними судом документами, а саме:
- другим примірником державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №023811, від 17 травня 2001 року № 1577, виданого на підставі рішення Фонтанської сільської ради № 26-ХХІІІ від 28.12.1998 року громадянці ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,100 га розташованою за адресою: АДРЕСА_2 ;
- другим примірником державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 049901, від 14 травня 2001 року № 1577, виданого на підставі рішення Фонтанської сільської ради № 77-ХХІІІ від 29.12.1999 року громадянину ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,10 га розташованою за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1, а.с. 98 – 100).
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 червня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Шевчука В.М. про витребування доказів задоволено та витребувано докази з архівного відділу Лиманської районної державної адміністрації Одеської області (а.с. 110).
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 червня 2019 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено (т. 1, а.с. 111).
11 липня 2019 року до суду надійшов лист архівного відділу Лиманської районної державної адміністрації Одеської області від 05.07.2019 року вих. № 03/107 з доданими до нього витребуваними судом документами, а саме: завіреними належним чином копіями рішень пленарних засідань сесій Фонтанської сільської Ради народних депутатів за 1998 – 2000 роки, а саме:
- рішення V сесії ХХІІІ скликання від 28.12.1998 року № 26-ХХІІІ «Про розгляд заяв громадян про приватизацію присадибних земельних ділянок» з додатками – на 4 аркушах;
- рішення Х сесії ХХІІІ скликання від 29.12.1999 року № 77-ХХІІІ «Про розгляд заяв громадян про приватизацію земельних ділянок» з додатками – на 5 аркушах;
- рішення ХІІІ сесії ХХІІІ скликання від 18.05.2000 року № 89-ХХІІІ «Про передачу в приватну власність безкоштовно громадянам земельних ділянок» з додатками – на 4 аркушах (т. 1, а.с. 115 – 128).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 086196 від 17 травня 2001 року, виданого Фонтанською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Фонтанської сільської ради № 89-ХХІІІ від 18.05.2000 року на ім`я громадянки ОСОБА_1 . Стягнено з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 15 листопада 1995 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) документально підтверджені витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права..
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовна заява подана до неналежного відповідача ( ОСОБА_1 ) замість Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2019 року.
27 серпня 2020 року до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_6 надійшла заява про залучення до участі у справі як правонаступника у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_2 .
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В. належним чином завірену копію спадкової справи заведеної щодо майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
01 жовтня 2020 року до апеляційного суду надійшла копія спадкової справи №11/2020 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 січня 2021 року залучено до участі у справі замість померлого ОСОБА_2 в якості процесуального правонаступника сторони позивача ОСОБА_6 .

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 17 травня 2001 року Фонтанською сільською Радою народних депутатів громадянці України ОСОБА_1 на підставі рішення сесії Фонтанської сільської Ради народних депутатів № 89-ХХІІІ від 18 травня 2000 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №086196, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1577, та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,094 га, розташовану на території Фонтанської сільської ради, в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Згідно рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області «Про передачу в приватну власність безкоштовно громадянам земельних ділянок» від 18 травня 2000 року №89-ХХІІІ, наданого архівним відділом Лиманської районної державної адміністрації Одеської області суду на виконання ухвали суду про витребування доказів, судом першої інстанції правильно встановлено, що Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області, розглянувши заяви громадян про передачу в приватну власність земельних ділянок, раніше наданих їм для житлового будівництва, садово-городнього будівництва та обслуговування житлового будівництва та господарських будівель, керуючись ст. ст. 6, 9, 17, 67 Земельного кодексу України, вирішила передати у приватну власність безкоштовно громадянам земельні ділянки, раніше надані їм для житлового будівництва, садово-городнього будівництва та обслуговування житлового будівництва та господарських споруд, згідно списку № І (Додаток № І списки громадян, їх заяви).
Додаток №І до рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 89 від 18 травня 2000 року 13 сесії ХХІІІ скликання містить Список №І громадян Фонтанської сільської ради, яким передано у приватну власність земельні ділянки, що знаходяться в їх користуванні у відповідності з Декретом Кабінету Міністрів України, в якому зазначені прізвища, ім`я та по батькові громадян, площа та адреса земельної ділянки, що передається у приватну власність, найменування і номер документу про надання земельної ділянки.
Дослідивши в судовому засіданні рішення та Додаток № І до рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області «Про передачу в приватну власність безкоштовно громадянам земельних ділянок» № 89 від 18 травня 2000 року 13 сесії ХХІІІ скликання, суд першої інстанції правильно встановив, що в Списку № І громадян Фонтанської сільської ради, яким передано у приватну власність земельні ділянки, що знаходяться в їх користуванні у відповідності з Декретом Кабінету Міністрів України, прізвище, ім`я та по батькові громадянки України ОСОБА_1 , відсутнє.
Відсутні, також, й будь-які дані про передачу у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,094 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради, в АДРЕСА_1 , на підставі зазначеного рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області «Про передачу в приватну власність безкоштовно громадянам земельних ділянок» № 89 від 18 травня 2000 року.
Згідно ч. 1 ст. 6 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено право громадян України на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).
Згідно ч. 4 ст. 6 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ встановлено, що безоплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного ст. 67 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ.
Відповідно до положень п. 1, п. 2 і п. 6 ч. 1 ст. 9 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належала передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі, погодження проектів землеустрою.
Згідно нормам ч. 3 ст. 17 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ встановлено, що громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови – до районної, міської в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 17 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядними, природоохоронними і санітарними органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.
Згідно ч. 1 ст. 67 ЗК України 1990 року від 18.12.1990 року № 561-ХІІ громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач, в тому числі безоплатно передаються у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) у межах граничного розміру, визначеного ч. 2 ст. 67 ЗК України 1990 року.
На підставі наведених норм ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що рішення про передачу громадянці України ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,094 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради, в АДРЕСА_1 , компетентним органом місцевого самоврядування, а саме Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, в порядку, передбаченому ст.ст. 6, 9, 17, 67 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, 18 травня 2000 року, під час проведення 13 сесії ХХІІІ скликання Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, не ухвалювалося.
Згідно ч. 1 ст. 22 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земляною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 22 ЗК України 1990 року приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.
Згідно ч. 1 ст. 23 ЗК України 1990 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів
Системний аналіз норм права, закріплених в ст.ст. 6, 9, 17, 22, 23, 67 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ дав суду першої інстанції підстави дійти вірного висновку про те, що право власності може виникати у громадян України виключно після ухвалення компетентним органом місцевого самоврядування рішення про передачу (надання) відповідної земельної ділянки у власність. Саме рішення компетентного органу місцевого самоврядування створює подальші правові підстави для встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право на земельну ділянку, - державного акта на землю.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов до вмотивованого висновку про відсутність у Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області достатніх правових підстав для видачі громадянці ОСОБА_1 Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 086196, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1577.
Окрім того, суд першої інстанції вірно прийняв до уваги пояснення Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, згідно яким встановлено, що Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі з записом про реєстрацію державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 086196 у Відділі у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відсутня, а в матеріалах фонду документації із землеустрою Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відповідна документація із землеустрою не зберігається.
Натомість, згідно пояснень Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, судом встановлено, що у наявних у Відділі у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі станом на 31.12.2012, наявні два інші реєстраційні записи під № 1577, про реєстрацію держаних актів виданих на ім`я інших громадян України, що дало суду першої інстанції підстави дійти до вірного висновку про недостовірність даних про реєстрацію державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №086196 від 17 травня 2001 року за №1577.
На підставі наданих позивачем ОСОБА_2 та досліджених в судовому засіданні доказів, судом першої інстанції також вірно встановлено, що ОСОБА_2 , в порядку, передбаченому ст.ст. 81, 125, 126 ЗК України від 25.10.2001р. № 2768-ІІІ набув право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0942 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі договору купівлі-продажу від 13 березня 2010 року, посвідченого Заботкіною Т.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 641, про що в Держаному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №237895, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011052401264 від 02 березня 2010 року, ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зроблено нотаріальну відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 , зареєстровану Відділом Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області 02 липня 2010 року за № 227020012669001.
Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 12.04.2019 року вих. № 9-15-0.62-3553/2-19.
Згідно п. а) ч. 1 ст. 81 ЗК України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ, зі змінами та доповненнями в редакції станом на 02.02.2010 року, передбачено, що громадяни України можуть набувати права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовим угодами.
Відповідно до положень ст. 125 ЗК України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ, зі змінами та доповненнями в редакції станом на 02.02.2010 року, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Порядок державної реєстрації права власності та документи, що посвідчують право на земельну ділянку визначені ст. 126 ЗК України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ.
Порушень порядку набуття права приватної власності ОСОБА_2 та порядку державної реєстрації переходу права приватної власності до ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0942 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі договору купівлі продажу від 13 березня 2010 року, посвідченого Заботкіною Т.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 641, судом не встановлено.
Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні.
Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або орану місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою.
Відповідно до положень п г) ч. 3 ст. 152 ЗК України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ захист прав громадян на земельні ділянки може бути здійснений шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підставі досліджених доказів, наявних в матеріалах цієї цивільної справи, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позивач ОСОБА_2 довів в повному обсязі ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог належними і допустимими доказами, що надавало суду першої інстанції правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.
Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що Фонтанська сільська рада Лиманського району Одеської області не може бути відповідачем у справі, оскільки вказаний орган місцевого самоврядування не здійснював державну реєстрацію державного акта на право власності на землю серії ІІІ-ОД №086196.
Також судова колегія зазначає, що Фонтанська сільська рада Лиманського району Одеської області не оспорює право ОСОБА_2 щодо набуття права приватної власності на спірну земельну ділянку.
Крім того, апеляційний суд наголошує, що доводи апеляційної скарги виходять за межі позовних вимог та, відповідно, предмету доказування у вказаній цивільній справі.
Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задовлення.
Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 05 квітня 2021 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                               А.І. Дрішлюк