ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2021 р.	Справа № 440/1905/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання - Сузанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Слободянюк Н.І. м. Полтава) від 09.07.2020 року (повний текст рішення складено 14.07.2020 р.) по справі № 440/1905/20 за позовом  Селянського (фермерського) господарства  "Іволга"  до  Головного управління ДПС у Полтавській області,      Державної податкової служби України;  третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "СІБКОР ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ"     про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Іволга" /далі – СФГ «Іволга», позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України /далі – відповідач-1/ та Головного управління ДПС у Полтавській області /відповідач -2/ про:
- визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №1475047/31869842 від 03 березня 2020 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Селянського (фермерського) господарства  "Іволга" №8 від 18 лютого 2020 року; №1475048/31869842 від 03 березня 2020 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Селянського (фермерського) господарства  "Іволга" №9 від 19 лютого 2020 року; №1475049/31869842 від 03 березня 2020 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Селянського (фермерського) господарства  "Іволга" №10 від 20 лютого 2020 року; №1475050/31869842 від 03 березня 2020 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Селянського (фермерського) господарства  "Іволга" №11 від 21 лютого 2020 року; №1475052/31869842 від 03 березня 2020 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Селянського (фермерського) господарства  "Іволга" №13 від 25 лютого 2020 року;
- визнання протиправними та скасування рішень комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної  / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних  №7848/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7861/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7855/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7852/31869842/2 від 11 березня 2020 року та №7851/31869842/2 від 11 березня 2020 року;
- зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Селянського (фермерського) господарства  "Іволга" №8 від 18 лютого 2020 року, №9 від 19 лютого 2020 року, №10 від 20 лютого 2020 року, №11 від 21 лютого 2020 року та  №13 від 25 лютого 2020 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ним надано фіскальному органу всі необхідні документи, які засвідчують факти здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено, та оскаржувані рішення є необґрунтованими.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1475047/31869842 від 03 березня 2020 року, №1475048/31869842 від 03 березня 2020 року, №1475049/31869842 від 03 березня 2020 року, №1475050/31869842 від 03 березня 2020 року та №1475052/31869842 від 03 березня 2020 року.
Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №7848/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7861/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7855/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7852/31869842/2 від 11 березня 2020 року та №7851/31869842/2 від 11 березня 2020 року.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Селянського (фермерського) господарства  "Іволга" №8 від 18 лютого 2020 року, №9 від 19 лютого 2020 року, №10 від 20 лютого 2020 року, №11 від 21 лютого 2020 року та №13 від 25 лютого 2020 року.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393) на користь Селянського (фермерського) господарства "Іволга" (с.Черкащани, Миргородський район, Полтавська область, 37612, ідентифікаційний код 31869842) витрати зі сплати судового збору у сумі 5255,00 грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень нуль копійок).
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 43142831) на користь Селянського (фермерського) господарства "Іволга" (с.Черкащани, Миргородський район, Полтавська область, 37612, ідентифікаційний код 31869842) витрати зі сплати судового збору у сумі 5255,00 грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень нуль копійок).
Відповідач, Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи та  порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог
Позивач правом надання відзиву не скористався. 
Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст.             313  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що Селянське (фермерське) господарство "Іволга"  зареєстроване як юридична особа 30 січня 2002 року та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом 31869842.
Відповідно до відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності СФГ “Іволга” є: 01.11 «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур», 1.61 «Допоміжна діяльність у рослинництві», 46.21 «Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин».
Свою діяльність СФГ «Іволга» здійснює на орендованих землях з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею у 2019 році 290,03 га. 
Згідно звіту СФГ «Іволга» про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року форми 4-сг підприємство засіяло кукурудзою 140,03 га. 
Згідно звіту СФГ «Іволга» про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і вінограду на 1 грудня 2019 року форми № 29-сг на вказаних посівних землях площею 140,03 га підприємство зібрало урожай кукурудзи на зерно в кількості 1358,3 тон.
СФГ «Іволга» має у власності вантажний автомобіль MAN з вантажним причепом SCHMIТZ та безкаркасний ангар (зерносховище) площею 576 кв.м для зберігання зерна в кількості 1200тон. 
В рамках вищезазначених видів діяльності 17 липня 2019 року між Селянським (фермерським) господарством "Іволга" «Продавець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сібкор Торгівельна компанія» «Покупець» укладено Договір поставки № ПМ17/07/19-2. 
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.4, 3.4 цього Договору Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю сільськогосподарську продукцію на умовах, узгоджених з покупцем і вказаних у Договорі та/або в специфікаціях до Договору, а Покупець зобов`язується здійснити приймання та оплата товару (пункт 1.1); найменування, асортимент, кількість та якісні характеристики товару зазначаються у Специфікаціях, які підписуються обома сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 1.2); покупець проводить розрахунки з постачальником наступним чином: 80% вартості товару протягом 2 банківських днів за умови виконання підпункту 3.6.1, пункту 7.5 договору та наявності у покупця належним чином оформлених екземплярів договору та специфікацій; 20% вартості товару після реєстрації податкової накладної згідно пункту 3.7 та за умови виконання підпункту 3.6.2 договору (пункт 2.4); право власності на товар переходить до покупця з дати отримання покупцем від постачальника товару товарно-транспортної накладної та видаткової накладної в місці доставки (вивантаження) товару, зазначеному в Специфікаціях (пункт 3.4).
На виконання вказаного договору та специфікації № 8 від 13 лютого 2020 року були здійснені наступні поставки (загальною вагою 741,69 тон кукурудзи на загальну  суму 3263465,67 грн, в тому числі ПДВ на суму 543910,94 грн):
42,74 тон кукурудзи на суму 188057,71 грн, у тому числі ПДВ на суму 31342,95 грн, згідно видаткової накладної від 14.02.2020 № 1, рахунку-фактури від 14.02.2020 № 1, товарно-транспортної накладної, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість та податкової накладної від 14.02.2020 № 1; 
42,32 тон кукурудзи на суму 186209,69 грн, у тому числі ПДВ на суму 31034,95 грн, згідно видаткової накладної від 15.02.2020 № 2, рахунку-фактури від 15.02.2020 № 2, товарно-транспортної накладної, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість та податкової накладної від 15.02.2020 № 2; 
42,42 тон кукурудзи на суму 186649;69 грн, у тому числі ПДВ на суму 31108,28 грн, згідно видаткової накладної від 16.02.2020 № 3, рахунку-фактури від 16.02.2020 № 3, товарно-транспортної накладної, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість та податкової накладної від 16.02.2020 № 3; 
42,48 тон кукурудзи на суму 186913,70 грн, у тому числі ПДВ на суму 31152,28 грн, згідно видаткової накладної від 17.02.2020 № 7, рахунку-фактури від 17.02.2020 № 7, товарно-транспортної накладної, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість та податкової накладної від 17.02.2020 № 7; 
40,480 тон кукурудзи на суму 178113,62 грн, у тому числі ПДВ на суму 29685,60 грн, згідно видаткової накладної від 18.02.2020 № 8, рахунку-фактури від 18.02.2020 № 8, товарно-транспортної накладної від 18.02.2020 № 545543, товарно-транспортної накладної від 18.02.2020 № 545544, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість від 19.02.2020 № 11 та податкової накладної від 18.02.2020 № 8; 
36,38 тон кукурудзи на суму 160073,46 грн, у тому числі ПДВ на суму 26678,91 грн, згідно видаткової накладної від 19.02.2020 № 9, рахунку-фактури від 19.02.2020 № 9, товарно-транспортної накладної від 19.02.2020 № 545545, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість від 20.02.2020 № 12 та податкової накладної від 19.02.2020 № 9; 
71,18 тон кукурудзи на суму 313194,85 грн, у тому числі ПДВ на суму 52199,14 грн, згідно видаткової накладної від 20.02.2020 № 10, рахунку-фактури від 20.02.2020 № 10, товарно-транспортної накладної від 20.02.2020 № 545546, товарно- транспортної накладної від 20.02.2020 № 545547, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість від 21.02.2020 № 13 та податкової накладної від 20.02.2020 № 10; 
70,78 тон кукурудзи на суму 311434,84 грн, у тому числі ПДВ на суму 51905,81 грн, згідно видаткової накладної від 21.02.2020 № 11, рахунку-фактури від 21.02.2020 № 11, товарно-транспортної накладної від 21.02.2020 № 545548, товарно-транспортної накладної від 21.02.2020 № 545549, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість від 24.02.2020 № 14 та податкової накладної від 21.02.2020 № 11; 
71,64 тон кукурудзи на суму 315218,87 грн, у тому числі ПДВ на суму 52536,48 грн, згідно видаткової накладної від 22.02.2020 № 15, рахунку-фактури від 22.02.2020 № 15, товарно-транспортних накладних від 22.02.2020, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість та податкової накладної від 22.02.2020 № 15; 
70,86 тон кукурудзи на суму 311768,83 грн, у тому числі ПДВ на суму 51964,47 грн, згідно видаткової накладної від 25.02.2020 № 13, рахунку-фактури від 25.02.2020 № 13, товарно-транспортної накладної від 25.02.2020 ·№ 243479, товарно-транспортної накладної від 25.02.2020 № 243480, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість від 26.02.2020 № 15 та податкової накладної від 25.02.2020 № 13; 
35,36 тон кукурудзи на суму 155585,41 грн, у тому числі ПДВ на суму 25930,90 грн, згідно видаткової накладної від 29.02.2020 № 14, рахунку-фактури від 29.02.2020 № 14, товарно-транспортної накладної, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість та податкової накладної від 29.02.2020 № 14; 
71,92 тони кукурудзи на суму 316450,87 грн, у тому числі ПДВ на суму 52741,81 грн, згідно видаткової накладної від 01.03.2020 № 1, рахунку-фактури від 01.03.2020 № 1, товарно-транспортної накладної від 01.03.2020 № 243482; товарно-транспортної накладної від 01.03.2020 № 243483; акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість від 02.03.2020 № 16 та податкової накладної від 01.03.2020 № 1; 
70,90 тон кукурудзи на суму 311962,84 грн, у тому числі ПДВ на суму 51993,81 грн, згідно видаткової накладної від 02.03.2020 № 2, рахунку-фактури від 02.03.2020 № 2, товарно-транспортної накладної від 02.03.2020 № 243484; товарно-транспортної накладної від 02.03.2020 № 243485; акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість від 03.03.2020 № 17 та податкової накладної від 02.03.2020 № 2; 
32,26 тон кукурудзи на суму 141945,29 грн, у тому числі ПДВ на суму 23657,55 грн, згідно видаткової накладної від 06.03.2020 № 3, рахунку-фактури від 06.03.2020 № 3, товарно-транспортної накладної, акту фіксації остаточної кількості товару та знижки на якість та податкової накладної від 06.03.2020 № 3. 
Оплата здійснена ТОВ «СІБКОР торгівельна компанія» на загальну суму 3008676,95 грн (92,19% від вартості поставки) згідно платіжних доручень № 59 від 20 лютого 2020 року, № 81 від 21 лютого 2020 року, № 92 від 26 лютого 2020 року, № 104 від 02 березня 2020 року, № 125 від 06 березня 2020 року, № 136 від 11 березня 2020 року, № 146 від 13 березня 2020 року, № 188 від 23 березня 2020 року.
Відповідно до пункту 201.10      статті 201 ПК України      СФГ «Іволга» склало та направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 8 від 18 лютого 2020 року, № 9 від 19 лютого 2020 року, № 10 від 20 лютого 2020 року, № 11 від 21 лютого 2020 року та № 13 від 25 лютого 2020 року.
За результатами розгляду відповідної податкової накладної контролюючий орган 25 лютого 2020 року та 27 лютого 2020 року направив СФГ «Іволга» відповідну квитанцію, в якій зазначено: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.       201.16       ст.201 Податкового кодексу України       реєстрація ПН/РК зупинена. Коди УКТ ЗЕД товару 1005 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товарів, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1  Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК в ЄРПН”.
У зв`язку з зупиненням реєстрації податкових накладних №№ 8, 9, 10, 11 та 13 СФГ “Іволга” направило контролюючому органу повідомлення, до якого додало письмові пояснення та документи на підтвердження вчинення господарських операцій з ТОВ «СІБКОР торгівельна компанія», зокрема, видаткові накладні та рахунки-фактури.
03 березня 2020 року Комісією ДФС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № №1475047/31869842 про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 18 лютого 2020 року.
03 березня 2020 року Комісією ДФС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № №1475048/31869842 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 19 лютого 2020 року.
03 березня 2020 року Комісією ДФС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № №1475049/31869842 про відмову в реєстрації податкової накладної №10 від 20 лютого 2020 року.
03 березня 2020 року Комісією ДФС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № №1475050/31869842 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 21 лютого 2020 року.
03 березня 2020 року Комісією ДФС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № №1475052/31869842 про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 25 лютого 2020 року.
Відповідно до вказаних рішень підставою для відмови в реєстрації кожної із цих податкових накладних стало: "ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків”.
Вказані рішення позивач оскаржив до ДПС України. 
За результатами розгляду скарг щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних  Комісією Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної  / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті рішення №7848/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7861/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7855/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7852/31869842/2 від 11 березня 2020 року та №7851/31869842/2 від 11 березня 2020 року, якими скарги залишено без задоволення, а рішення №1475047/31869842, №1475048/31869842, №1475049/31869842, №1475050/31869842, №1475052/31869842 – без змін.
Не погодившись із вищевказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що відповідачем не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації складених позивачем податкових накладних №8 від 18 лютого 2020 року, №9 від 19 лютого 2020 року, №10 від 20 лютого 2020 року, №11 від 21 лютого 2020 року та  №13 від 25 лютого 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.  
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
За змістом підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з п. 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.
Відповідно до п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).
Відповідно до п.п. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на час виникнення спірних правовідносин був визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Згідно з п.п. 3-5 Порядку № 1165 податкова накладна, яка не відповідає критеріям (ознакам) безумовної реєстрації, підлягає перевірці на предмет ризиковості господарських операцій в аспекті наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Пунктом 7 Порядку № 1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п. 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до п. 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно з п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7).
Пунктом 11 Порядку № 520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Водночас, надаючи оцінку підставам зупинення реєстрації податкових накладних, поданих позивачем, колегія суддів ураховує, що акт, котрий затверджує критерії ризиковості здійснення операцій, має на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дійсно, відповідно до чинного законодавства у податкового органу наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Водночас, наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.
Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, є неправомірним.
Аналогічні правові висновки неодноразово викладені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 200/14026/18-а.
Окрім того, контролюючим органом не зазначено в квитанціях про зупинення реєстрації конкретної пропозиції щодо переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. 
У квитанціях, які містяться в матеріалах справи, позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів "щодо підтвердження інформації , зазначеної в ПН/РК ", однак, не вказано конкретних документів, яких не вистачає; у свою чергу, позивач направив до ГУ ДПС у Полтавської області відповідні пояснення щодо реальності господарських операцій із контрагентом; доказів на підтвердження зворотного відповідачами до суду не надано.
Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що позивачем були надані відповідачу пояснення, копії наступних документів: зокрема, видаткові накладні та рахунки-фактури.
Надані позивачем первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 201.1 ст. ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Незважаючи на надання позивачем письмових пояснень та первинних документів, головою комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняти  рішення  про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №1475047/31869842 від 03 березня 2020 року, №1475048/31869842 від 03 березня 2020 року; №1475049/31869842 від 03 березня 2020 року; №1475050/31869842 від 03 березня 2020 року; №1475052/31869842 від 03 березня 2020 року.
В порушення вимог законодавства вказані рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, містять лише загальне твердження про ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів\послуг,зберігання і транспортування, розрахункових документів та /або банківських виписок з особових рахунків.
З огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку таких документів.
Вживання податковим органом загального посилання на необхідність подання "копій документів" є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Зазначений висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
У рішенні від 13 грудня 2001 у справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 ) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.
Обов`язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Отже, рішення контролюючого органу повинне відповідати критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та не породжувати його неоднозначного трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 09.07.2019 у справі № 140/2093/18.
У свою чергу, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 у справі № 822/1817/18 та від 20 серпня 2019 у справі № 2540/3009/18.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції, та на те, що такі документи були надані позивачем контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.
Так, податковим органом у квитанціях не зазначено перелік документів, необхідних для реєстрації податкових накладних, що виключало можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, що прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що за відсутності належного мотивування податковим органом рішень про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання певних документів без їх деталізації, таке рішення не узгоджуються з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягає визнанню протиправними та скасуванню.
Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність захисту прав позивача шляхом покладення на ДПС України обов`язку зареєструвати податкові накладні, оформлені Селянським (фермерським) господарством  "Іволга" , суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
У контексті наведеного, колегією суддів враховується, що відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки.
Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіального органу, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.
Разом з тим, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Така правова позиція сформована у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 у справі № 2340/3933/18, від 16 вересня 2015 у справі № 21-1465а15 та від 02 лютого 2016 у справі № 804/14800/14.
Водночас, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".
З урахуванням того, що відмови у реєстрації податкових накладних визнані неправомірними, а інших підстав для відмови не вбачається, колегія суддів уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені Селянським (фермерським) господарством  "Іволга"  №8 від 18 лютого 2020 року, №9 від 19 лютого 2020 року, №10 від 20 лютого 2020 року, №11 від 21 лютого 2020 року та  №13 від 25 лютого 2020 року. 
Також, оскільки рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1475047/31869842 від 03 березня 2020 року; №1475048/31869842 від 03 березня 2020 року; №1475049/31869842 від 03 березня 2020 року; №1475050/31869842 від 03 березня 2020 року; №1475052/31869842 від 03 березня 2020 року, визнанні протиправними та скасовані судом то рішення Комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної  / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних  №7848/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7861/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7855/31869842/2 від 11 березня 2020 року, №7852/31869842/2 від 11 березня 2020 року та №7851/31869842/2 від 11 березня 2020 року також підлягають скасуванню як протиправні.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року по справі № 440/1905/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош   	
Повний текст постанови складено  19.04.2021 року