ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/329/21 Справа № 205/8703/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави.
Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що жоден наданий суду доказ не доводить того, що ОСОБА_1 у вказаний у протоколі чи наближений до нього час керував автомобілем “ВАЗ-2102”, державний номерний знак НОМЕР_1 , тобто не доведена обов`язкова складова об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме — керування транспортним засобом.
Вказав, що письмові пояснення свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають критерію належності, оскільки не містять відомостей щодо суті правопорушення та ознак сп`яніння, які мав ОСОБА_1 .
Стверджував, що допитаний в суді свідок ОСОБА_2 повідомляв, що ОСОБА_1 поліція не зупиняла, а коли вони до нього підійшли, то він нікуди не їхав. Також свідок пояснив, що ОСОБА_1 приїхав до магазину за 30 хвилин до того, як на нього почали складати протокол.
Зазначив, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я та не було оформлено направлення на медичний огляд до відповідного закладу у випадку відмови водія від проведення огляду.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Торубаров А.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Торубарова А.В., перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу серії ОБ №152167, 28 жовтня 2020 року о 15 год 30 хв в м.Дніпро по вул.Річна 24А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода; нечітка мова; характерний запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
Надаючи адміністративно-правову кваліфікацію діянням ОСОБА_1 , враховую, що за протоколом про адміністративне правопорушення діяння останнього кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, яка в редакції Закону України №1446-VIII від 07 липня 2016 року передбачала відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Однак, зазначена норма з 01 липня 2020 року згідно Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передачу керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмову осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами.
В той же час, згідно Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень” №720-IX від 17 червня 2020 року, відповідні положення із Закону України №2617-VII від 22 листопада 2018 року були виключені. Вказаний закон набрав законної сили 03 липня 2020 року.
Згідно роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.
Таким чином, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону України №1446-VIII від 07 липня 2016 року), оскільки він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.
Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом та співробітники патрульної поліції не пропонували йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки переглядом відеозапису з нагрудних камер поліцейських у суді апеляційної інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 дійсно добровільно, без будь-якого примусу відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння в присутності двох свідків. Крім того, з відеозапису вбачається, що на ОСОБА_1 було складено також протокол за керування транспортним засобом з не пристебнутими ременями безпеки, що підтверджує факт керування автомобілем ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Оскільки сама по собі відмова водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2021 року - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2021 року — залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя          Н.М. Онушко