Ухвала
 
12 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-339/10
 
провадження № 61-2681ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» на постанову Донецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та його видачу у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитного договору та договорів поруки
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» (далі - ТОВ «ФК «ГЕЛІОС»)звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та його видачу у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 ,                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитного договору та договорів поруки.
 
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області                 від 10 березня 2020 року заяву ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та його видачу задоволено.
Поновлено ТОВ «ФК «ГЕЛІОС»строк пред`явлення виконавчого листа                            № 2-339/10 до виконання.
Видано ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» виконавчий лист № 2-339/10 на примусове виконання рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 листопада 2010 року.
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.
Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області                 від 10 березня 2020 року скасовано.
У задоволенні заяви ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» відмовлено.
 
У лютому 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» на постанову Донецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 09 березня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою                    ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» на постанову Донецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року, які оскаржуються в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України. Касаційну скаргу ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» в частині видачі виконавчого листа залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 березня                    2021 року 2021 року.
 
У касаційній скарзі ТОВ «ФК «ГЕЛІОС», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Донецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року скасувати та залишити в силі ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 березня 2020 року.
 
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження щодо вимоги про видачу виконавчого листа, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. 
 
У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, у тому числі, обов`язковість рішень суду.
 
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
 
Згідно із частиною першою статті 11 Закону Закон України «Про виконавче провадження» пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.
 
Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
 
У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області                               від 20 березня 2011 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.
Стягнуто солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі                          671 127 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
На підставі вказаного рішення суду 12 травня 2011 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області було видано виконавчі листи у справі № 2-339/10 для пред`явлення їх до примусового виконання. 
 
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області                         від 06 березня 2012 року виконавчий лист у справі № 2-339/10 визнано таким, що не підлягає виконанню.
Замінено стягувача ПАТ «Укрсіббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»).
 
Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), відповідно до якого, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» про видачу виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання судом апеляційної інстанції не визнані. Також, заявником не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт втрати виконавчого листа.
 
Встановивши, що поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не встановлено, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у видачі його дублікату.
 
Інші наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» на постанову Донецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та його видачу у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитного договору та договорів поруки відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк