КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
Справа № 752/19713/20                                Головуючий у 1 інстанції: Чередніченко Н.П. 
Провадження № 22-ц/824/5367/2021                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 квітня 2021 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                       Шебуєвої В.А., 
суддів                                Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
в с т а н о в и в:
 
В жовтні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву, згідно якої йому було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок. При цьому ОСОБА_1 погодив, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг. Відповідно до розрахунку АТ КБ «Приватбанк» станом на 20 травня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 897,60 грн., з яких: 14 011,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 886,01 грн. - заборгованість за простроченими процентами.  АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з відповідача вказану заборгованість.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року в позові АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, зобов`язався самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті банку. ОСОБА_1 також підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено усі основні умови кредитування, максимальний розмір кредитного ліміту, строк кредитування, процентна ставка, порядок повернення кредиту та сплати процентів, пені та штрафів. Відповідач отримав кредитну картку та здійснив дії щодо її активації, користувався карткою та отримував кредитні кошти. Оскільки сторонами було досягнуто усіх істотних умов договору, у суду були відсутні підстави для відмови в позові АТ КБ «Приватбанк».
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «Приватбанк» посилалося на те, що 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг (а.с. 9, 10).  
Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 20 травня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 897,60 грн., з яких: 14 011,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 886,01 грн. - заборгованість за простроченими процентами  (а.с. 5-6).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк». 
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що 18 грудня 2018 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
На підтвердження своїх вимог АТ КБ «Приватбанк» надав: копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», роздруківку інформації про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»,  розрахунок заборгованості, копію виписки з рахунку, відкритого на ім`я відповідача, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача, довідку про видані кредитні картки, копію паспорта на ім`я відповідача (а.с. 5-61, 69-70).
Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування та наявності заборгованості.
Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1 . При цьому Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» містять декілька пунктів по різним видам кредитних карт.
Анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» містить лише його анкетні дані та контактну інформацію. 
Вказана анкета-заява не містить даних про умови кредитування, в ній відсутня відмітка про те, яку саме картку мав намір отримати відповідач, який рахунок він просив йому відкрити, а також бажаний кредитний ліміт. Надаючи оцінку анкеті-заяві ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», суд правильно врахував, що банківські послуги не обмежуються наданням кредитів, а тому із наданої позивачем анкети-заяви не можна дійти беззаперечного висновку, що відповідач мав намір укласти саме кредитний договір, враховуючи відсутність обраного виду картки та розміру кредитного ліміту.
Інформація про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту) також не містить підпису від імені ОСОБА_1 на першій-третій сторінці, на якій зазначені основні умови кредитування, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати доведеним той факт, що сторонами погоджено істотні умови договору кредиту. Підпис від імені ОСОБА_1 був проставлений лише на останній, четвертій, сторінці, яка містить лише загальну інформацію (а.с. 11-12).
Довідка про зміну умов кредитування, обслуговування кредитної картки та довідка про видані кредитні картки також не містять підпису відповідача та даних про прізвище, ініціали та посадове становище працівника банку, який їх видав.
Оскільки АТ КБ «Приватбанк» не надав доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 кредитної картки, її виду та умов кредитування, у суду були відсутні підстави для прийняття до уваги копії виписки з рахунку, оформленої на його ім`я. Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, надана позивачем копія виписки по рахунку відображає рух коштів по двом рахункам: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (а.с. 69-70). Разом з тим, матеріали цивільної справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що зазначені вище рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 відкрито на ім`я ОСОБА_1 на виконання умов укладеного ним договору  від 18 грудня 2018 року.  
Вказані обставини не були спростовані апелянтом в апеляційній скарзі.
В наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором відсутні відомості про те, за якою карткою зроблено розрахунок.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк».
Доводи апеляційної скарги представника АТ КБ «Приватбанк» не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Оніщук М.І.
 
                                                                                Крижанівська Г.В.