Ухвала
 
24 травня 2021 року
м. Київ       
 
справа № 645/1652/18
провадження № 51-2555ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 березня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів приходить до наступного.
Як убачається із касаційної скарги засудженого, її адресовано Касаційному Суду м. Києва, однак, відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями частини 1 статті 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК). 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції та навести зрозумілі аргументи в обґрунтування своєї позиції. З касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з рішенням апеляційної інстанції, проте не обґрунтовує її незаконність з урахуванням статті 419 КПК та не зазначає, які саме доводи апеляційної скарги залишилися поза увагою суду.
Суд зауважує, що згідно з частиною 1 статті 433 КПК, суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам статті 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, оскільки ОСОБА_4 просить пом`якшити покарання, при цьому не ставить вимогу про зміну оскаржуваного рішення.
Більше того, касаційна скарга містить істотні суперечності, оскільки у мотивувальній її частині засуджений не погоджується з кваліфікацією його дій, визнану судоми доведеною, при цьому у прохальній частині – висловлює вимоги, пов`язані із суворістю призначеного йому покарання, яке на думку ОСОБА_4 , слід пом`якшити. 
Зазначені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду вирішити питання про відкриття провадження.
Відповідно до частини 1 статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали собою, яка подала касаційну скаргу.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 березня 2021 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.                             
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                 ОСОБА_3