ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 711/1084/17
адміністративне провадження № К/9901/24275/18, К/9901/24272/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу №711/1084/17
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в   Черкаській області, третя особа Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито 
за касаційними скаргами ОСОБА_1 , Міністерства внутрішніх справ України
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року
(ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Бужан Н.П., суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа: Національна поліція України, в якому просив (з урахуванням поданої заяви про зміну позовних вимог):
- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області, оформлену листом №29/К-134 від 12 серпня 2016 року, у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення йому інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків; 
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаської області прийняти рішення щодо призначення і здійснення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення йому інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб у сумі 290000 грн. 
2. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачу було неправомірно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ у відповідності до положень Закону України «Про Національну поліцію».
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3. 29 травня 2017 року Придніпровський районний суд міста Черкаси вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в   Черкаської області, третя особа Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 викладене у Листі №29/Б-110 від 12 серпня 2016 року.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області призначити та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу в сумі 290 000 (двісті дев`яносто тисяч) гривень у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач як особа, якій встановлена інвалідність ІІ групи внаслідок захворювання пов`язаного із проходженням служби в МВС, має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. 25 липня 2017 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаської області задовольнити частково.
Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову наступного змісту.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаської області прийняти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням II групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
6. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення, апеляційний суд виходив з того, що посилання суду першої інстанції щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень Порядку № 4, зі змінами, внесеними наказом МВС України № 916 від 12 вересня 2016 року, не заслуговують на увагу, оскільки на час виникнення спірних правовідносин, Порядок №4 не містив положень, які регулювали порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги особам, яким установлено групу інвалідності чи визначено втрату працездатності, що пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Крім того апеляційний суд вважав за необхідне з метою повного захисту порушеного права позивача вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаської області прийняти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням II групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
7.   15 серпня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
У касаційній скарзі скаржник просить постанову   Київського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у справі № 711/1084/17 скасувати та  залишити в силі постанову Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29 травня 2017 року.      
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. 
У касаційній скарзі позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову місцевого загального суду, дійшов помилкового висновку про необхідність застосування до спірних відносин Постанови № 850, тоді як станом на дату виникнення спірних правовідносин діяв Порядок № 4 в новій редакції.
Скаржник вказує, що право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого права виникає з моменту, коли право цієї особи порушене, тобто з моменту відмови суб`єкта владних повноважень у виплаті соціальної допомоги, а не з дня виникнення права на отримання цієї допомоги.
8. 15 серпня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Міністерства внутрішніх справ України.
У касаційній скарзі скаржник просить постанову   Київського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у справі № 711/1084/17 скасувати повністю та залишити в силі постанову Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29 травня 2017 року.      
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. 
У скарзі відповідач зазначає, що поліцейські, які проходили службу в органах внутрішніх справ і з 07 листопада 2015 року були прийняті на службу в органи Національної поліції України, за наявності підтверджуючих медичних документів, у зв`язку з втратою працездатності та /або встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, мають право на отримання відповідної одноразової грошової допомоги, яка передбачена статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію».
Призначення, нарахування та виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та/або встановленням інвалідності даним особам, відповідно до пункту 4 розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11 січня 2016 року №4, та ч. 4 ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» здійснюється за останнім місцем проходження служби поліцейського.
9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою позивача на постанову   Київського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у справі №711/1084/17.
10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою відповідача на постанову   Київського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у справі №711/1084/17.
9. 16 лютого 2018 року справу передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду.
10. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2018 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Гімона М. М., суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
11. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 18 червня 2019 року, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, унаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценко С.Г., Тацій Л.В.
12. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2021 року касаційні скарги сторін у справі прийнято до провадження.
II. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 з 22 лютого 1996 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.
07 листопада 2015 року позивач відповідно до наказу № 1о/с був прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
Згідно свідоцтва про хворобу №81 від 22 квітня 2016 року у позивача виявлені захворювання пов`язані із проходженням служби в органах внутрішніх справ.
29 квітня 2016 року ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції в запас Збройних Сил України з посади заступника начальника Уманського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області - начальника кримінальної поліції на підставі п.2 ч.1 ст. 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію", що підтверджено копією трудової книжки позивача та витягом з наказу Головного Управління Національної поліції в Черкаській області №58 о/с від 29 квітня 2016 року.
Медико-соціальною експертною комісією від 13 липня 2016 року зроблено висновок, згідно якого позивача визнано безстроково інвалідом 2 групи у зв`язку із захворюванням пов`язаним із проходженням служби в МВС, та встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 80%.
27 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного Управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, додавши до заяви необхідні документи: довідку МСЕК, копію свідоцтва про хворобу, копію паспорту, копію ідентифікаційного коду, копію довідки МСЕК, довідка з банку, програма реабілітації інваліда.
Проте, листом від 08 лютого 2017 року №29/Б-10 начальника Головного Управління Національної поліції в Черкаській області за результатами розгляду заяви у виплаті допомоги позивачу було відмовлено з посиланням на те, що оскільки статтею 97 Закону України "Про Національну поліцію" не передбачена можливість виплати поліцейському одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Крім того, було додано лист Головного Управління Національної поліції в Черкаській області від 12 серпня 2016 року № 29/Б-110, у якому зазначено, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги, особам, які звільнені з поліції, здійснюється відповідно до статті 97 Закону України   від   02 липня 2015 року №580-VII "Про Національну поліцію" в порядку визначеному МВС України. Відповідно до зазначеної статті, МВС України виданий наказ від 11 січня 2016 року №4 (зареєстрований в Мінюсті 29 січня 2016 року за № 163/28293). Однак, вказаним наказом не визначена можливість виплати колишньому поліцейському одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності чи захворювання, пов`язаного з проходженням служби у органах внутрішніх справ.
Позивач, вважаючи такі дії протиправними, відмову необґрунтованою, а свої законні права порушеними, звернувся з даним позовом до суду.
ІІІ.   ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14.Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі   статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
15.Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.      
Частиною 2   ст. 19 Конституції України   передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
До набрання чинності   Законом № 580-VIII, тобто до 07 листопада 2015 року порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано   ст. 23 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію»   (далі - Закон № 565-ХІІ).
Відповідно до   ст. 23 Закону № 565-XII   у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого   законом   для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ). Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На виконання зазначеної норми   закону КМУ постановою від 21 жовтня 2015 року №   850   року затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №      850).
Згідно з п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці МСЕК.
Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого   законом   для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІ групи.
Згідно з п. 5 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII визнано таким, що втратив чинність   Закон № 565-XII.
Разом з тим, за змістом п. 15 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» згаданого   Закону   право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених   Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності   Законом № 580-VIII.
Згідно з ч. 1   ст. 97 Закону № 580-VIII   одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим   Законом   мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього   Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього   Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
Частиною 2   ст. 97 Закону № 580-VIII   встановлено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється МВС України.
Згідно з п. 1 розд. ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці МСЕК.
Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 розд. ІІІ Порядку № 4).
За приписами п. 5 розд. III цього Порядку визначено, що для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
За правилами п. 1 розд. IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (п. 2 розд. IV Порядку № 4).
Таким чином, як Порядком № 850, так і Порядком № 4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби. При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане відповідно до Порядку № 850 - з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а відповідно до Порядку № 4 - з проходженням служби в поліції.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12   березня   2019 року у справі № 822/1667/16 та від 31 жовтня 2019 року у справі №   357/12781/16.
Разом з тим, в законодавстві була наявна прогалина щодо нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, оскільки не було визначено порядок виплати одноразової грошової допомоги особам, які продовжили службу в Національній поліції, та яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, але під час служби в органах      поліції або після звільнення з цих органів.
Вирішуючи питання визначення порядку та належного органу, до компетенції якого входить призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейському, якому інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, Верховний Суд, виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, якими визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності виникає з дати встановлення втрати працездатності за довідкою МСЕК, а реалізація цього права здійснюється за останнім місцем служби особи, робить висновок, що виплата такої допомоги має здійснюватися органами Національної поліції на підставі норм   Закону № 580-VIII   та у відповідності до Порядку № 4.
Така правова позиція була висловлена Судовою палатою для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 822/764/18.
Таким чином, поліцейський, який проходить службу в поліції, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої   Законом № 580-VIII, виплата якої здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції за останнім місцем служби поліцейського на підставі Порядку № 4.
Про обґрунтованість такого висновку суду свідчать і подальші зміни в законодавстві, що регулює спірні правовідносини.
Так, Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ від 12 вересня 2016 № 916 «Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», яким пункт 5 розділу I Порядку № 4 доповнено підпунктом 4 стосовно випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога. За його змістом встановлення інвалідності поліцейському внаслідок захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, є також обставиною, за якої поліцейському призначається одноразова грошова допомога.
Крім того, задля усунення прогалини в законодавстві 08.06.2017 прийнято Закон України № 2097 «Про внесення змін до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському», яким право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності розповсюдили також на поліцейських, у яких втрата працездатності настала внаслідок захворювання або поранення, отриманого внаслідок виконання завдань міліції або під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону, який набрав чинності 12.07.2017, установлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності мають поліцейські з числа осіб, зазначених у пунктах 3-6 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", які визнані інвалідами або отримали поранення до набрання чинності цим Законом.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, 07 листопада 2015 року позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто, з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми   Закону № 580-VIII, а порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги врегульовано Порядком № 4. Отже належним органом, до компетенції якого належить вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги є Головне управління Національної поліції в Черкаській області.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 822/764/18, від 12 березня 2019 року у справі № 822/836/17, від 24 лютого 2020 року у справі №279/2162/17.
За таких обставин колегія суддів Верховного Суду вважає хибним висновок суду апеляційної інстанції з приводу того, що Порядок №4 на позивача, на момент виникнення правовідносин, не розповсюджувався.
Отже ОСОБА_1 обґрунтовано звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області за останнім своїм місцем служби із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.
При цьому варто відзначити, що питання наявності у позивача законних підстав для отримання одноразової грошової допомоги при інвалідності з причини захворювання пов`язаного із проходженням служби в МВС сторонами по справі не заперечувалось.
За таких обставин колегія суддів Верховного Суду вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу та зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в сумі 290 000 гривень у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
16.   Відповідно до частини третьої   статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України   (надалі також   КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до   закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до   КАС України, внесені   Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим   Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим   Законом, а саме за правилами   КАС України   в редакції зі змінами, внесеними   Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.      
16.   Згідно   статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України   Суд   касаційної інстанції   скасовує постанову суду   апеляційної інстанції   повністю або частково і залишає в силі судове рішення   суду першої інстанції   у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 
17.   З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що судом першої інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні. 
Натомість рішення суду апеляційної інстанції таким критеріям не відповідає та підлягає скасуванню.
18.   З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями   341,   344,   349,   352,   356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.   Касаційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства внутрішніх справ України задовольнити.
2.    Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у справі №711/1084/17 - скасувати.
3. Постанову Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29 травня 2017 року у справі №711/1084/17 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                    С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій