ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 травня 2021 року
м. Київ
Справа №766/6267/16-к
Провадження № 51-1184км21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю 
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 12016230040001912 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на 1 рік; за ч. 3 ст. 191 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки, визначені ст. 76 КК України.
На вказаний вирок захисником ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року апеляційну скаргу захисника залишено без руху через невідповідність вказаної скарги вимогам ст. 396 КПК України та надано строк на усунення недоліків.
Рішення мотивовано тим, що захисник не надав копії апеляційної скарги в кількості необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга; не висловив свою позицію щодо необхідності чи відсутності необхідності дослідження апеляційним судом доказів; конкретно не вказав, в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість вироку, які допустив порушення суд першої інстанції та як вони вплинули на законність та обґрунтованість ухваленого рішення, і чому їх слід відносити до підстав для скасування вироку суду першої інстанції; не навів конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції, викладеної у скарзі; не зазначив, у чому полягає неповнота судового розгляду, а також які висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, які саме докази суд не взяв до уваги, які висновки суду містять істотні суперечності, тощо. При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що з апеляційної скарги є незрозумілою позиція апелянта щодо правильності наданої судом оцінки доказів з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності.
На виконання цієї ухвали захисником подано нову апеляційну скаргу.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року апеляційну скаргу захисника повернуто особі, яка її подала.
Зазначене рішення мотивовано тим, що захисник у скарзі не вказав, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість вироку, а також неповнота судового розгляду, які висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, які порушення допустив суд першої інстанції та як вони вплинули на законність та обґрунтованість ухваленого рішення, і чому їх слід відносити до підстав для скасування вироку суду першої інстанції. Також, як зазначено в ухвалі, захисник не висловив свою позицію щодо наявності чи відсутності підстав для дослідження доказів, не додав копії апеляційної скарги в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження. 
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначає про незаконність ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, порушує питання про її скасування та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор заперечувала проти задоволення касаційної скарги, вважала ухвалу апеляційного суду законною та обґрунтованою. 
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило. 
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Положеннями ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 КПК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ухвали апеляційного суду про повернення повторної апеляційної скарги захисника, останній не навів належного обґрунтування своїх вимог щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості встановити позицію апелянта щодо предмету та результатів апеляційного розгляду. Також зазначалося про не долучення захисником до апеляційної скарги відповідної кількості копій згаданої скарги.
За змістом апеляційної скарги, що подана захисником на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 18 грудня 2020 року, якою залишено без руху апеляційну скаргу захисника, захисник не погоджувався з вироком суду першої інстанції та порушував питання про його скасування. При цьому захисник зазначав, зокрема, на дві підстави, які, на його думку, свідчать про незаконність даного вироку. По-перше, захисник вказував на відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і при цьому наводив певні доводи в обґрунтування цього твердження. По-друге, в апеляційній скарзі зазначалося на відсутності в матеріалах провадження даних про підтвердження того факту, що ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Партнер Дістрібьюшен», що, на його думку, може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.
Верховний Суд при вирішенні питання щодо законності ухвали апеляційного суду виходить з того, що рішення щодо того, які саме питання ставити перед судом, відноситься до дискреційних повноважень сторони кримінального процесу і саме сторона вирішує, яким чином вона буде використовувати ці повноваження. Той факт, що сторона не зазначила у своїй скарзі певних вимог і доводів або обґрунтувала свої вимоги у спосіб, який здається суду непереконливим, не може вважатися недоліком апеляційної скарги, а тому не може стати підставою для повернення такої скарги. 
У даному випадку, виходячи зі змісту апеляційної скарги, захисник навів обґрунтування своїх вимог у той спосіб, який вважав найбільш доцільним, зазначив ті підстави, з яких вважав вирок суду незаконним, а тому висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності можливості встановити позицію апелянта щодо предмету та результатів апеляційного суду фактично не відповідають дійсності. 
Крім того, мотиви, з яких апеляційний суд повернув апеляційну скаргу, свідчать про те, що апеляційним судом по суті на стадії відкриття провадження було проведено аналіз наведеного в апеляційній скарзі обґрунтування з погляду його переконливості, що, у свою чергу, суперечить вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ст. ст. 396, 399 КПК України.
Вказані висновки суду касаційної інстанції узгоджуються з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2019 року (справа №758/15672/15-к).
Поряд з цим Верховний Суд звертає увагу на те, що в ухвалі апеляційного суду також побіжно зазначено, що захисник не долучив до апеляційної скарги достатньої кількості копій цієї апеляційної скарги. Проте в оскарженому рішенні апеляційного суду відсутній висновок, що в контексті даного кримінального провадження ця обставина сама по собі є настільки істотною, що перешкоджає здійсненню апеляційного перегляду по суті, а тому є достатньою для повернення апеляційної скарги захисника. Натомість суд апеляційної інстанції прямо зазначив, що повертає апеляційну скаргу саме через відсутність у ній належного обґрунтування.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі пункту 1 частини 1 статті 438 КПК України з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд вважає, що доводи касаційної скарги захисника підлягають задоволенню.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Херсонського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року про повернення апеляційної скарги – скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення 
Судді
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                            ОСОБА_3