КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03110 м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 755/4401/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/1742/2021	Головуючий у суді першої інстанції - Марфіна Н.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції  -  Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
21 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                Нежура В.А.,
судді                                     Березовенко Р.В., Суханова Є.М.,
секретар                               Рудик О.Л.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, 3% річних, пені та інфляційного збільшення боргу,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МТСБУ, ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з МТСБУ на його користь страхове відшкодування, 3% річних, пеню, інфляційне збільшення боргу та витрати пов`язані з евакуатором; стягнути з ОСОБА_2 на його користь різницю між вартістю відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу та без урахування зносу та витрати пов`язані з проведенням звіту про розмір вартості матеріального збитку.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 16.03.2019 о 23 год.45 хв. у м. Києві на вулиці Борщагівській сталася ДТП між автомобілем марки «Daewoo» д.н.p. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки «Daewoo» д.н. зНОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .
Відповідно до Постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 12.07.2019, дана ДТП сталася внаслідок порушення вимог п. 12.1. 13.1 Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Daewoo» д.н. зНОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 . Оскільки цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 на час вчинення ДТП не була застрахована, 19.03.2019, позивач звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. 14.08.2019 МТСБУ було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 39 824,61 грн.
Відповідно до звіту про визначення матеріального збитку №57581 від 26.04.2019 виконаного на замовлення МТСБУ, вартість матеріального збитку автомобіля марки «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_3 дорівнює ринковій вартості КТЗ до пошкодження та складає 68 043,19 грн. 17.09.2019, позивач не погоджуючись з таким висновком МТСБУ, звернувся зі скаргою до Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, для проведення перевірки щодо належного виконання вимог законодавства та проведення рецензії вищезазначеного звіту, однак отримав відповідь від 30.09.2019 про те, що Накомфінпослуг не наділена повноваженнями по нагляду за МТСБУ та надіслала відповідну скаргу до МТСБУ. 
В листопаді ОСОБА_3 , власник пошкодженого ТЗ звернувся до незалежного оцінювача з метою визначення дійсної суми вартості відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до звіту №798-19 від 16.11.2019 про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту складає 78 534,11 грн., а ринкова вартість автомобіля складає 84 350,63 грн. Позивач вказував, оскільки витрати на ремонт не перевищують ринкову вартість автомобіля, МТСБУ повинен здійснити виплату вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. 
Враховуючи ту обставину, що МТСБУ здійснило часткову виплату страхового відшкодування на суму 39 824,61 грн., позивач просив стягнути різницю між отриманої суми в та вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу, яка складає суму у розмірі 64 201,22 грн., та відшкодувати за рахунок МТСБУ супутні витрати, які полягають у транспортуванні пошкодженого автомобіля в сумі 750,00 грн. Крім того, оскільки МТСБУ вчасно не відшкодувало шкоду позивачу в повному обсязі, позивач просить стягнути 3% річних, пеню та інфляційне збільшення боргу в сумі 16 035,41 грн., яка розрахована за період з 18.06.2019 по 16.03.2020 на суму заборгованості 64 201,00 грн. Також, позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 повинен відшкодувати на користь позивач 14 332,89 грн. різниці між вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу та без урахування зносу а також 1 500,00 грн. витрат на проведення звіту про розмір матеріального збитку (а.с. 1-3 зв.).
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.07.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 розмір страхового відшкодування у розмірі 21 629,60 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 114-127).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено. 
Виправлено описку в резолютивній частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23.07.2020 у цивільній справі №755/4401/20 за позовом ОСОБА_1 до МТСБУ, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, 3% річних, пені та інфляційного збільшення боргу, а саме: суму стягнення з відповідача МТСБУ на користь ОСОБА_1 замість «21 629,60 грн.» виправлено та зазначено як «30 959,94 грн.», що складається з: 24 376,61 грн. - страхового відшкодування, 539,88 грн. 3% річних, 658,19 грн. інфляційних збитків, пені в розмірі 5 385,26 грн. (а.с. 138-140).
В апеляційній скарзі МТСБУ, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові до МТСБУ відмовити. Вказує, що суд не будучи фахівцем у галузі технічних питань визнав належним доказом звіт спеціаліста ФОП ОСОБА_4 № 798-19 від 16.11.2019, а звіт ТОВ «Професійна експертна компанія» компанія неналежним, через відсутність рецензії на звіт спеціаліста ФОП ОСОБА_4 № 798-19 від 16.11.2019, оскільки в даному випадку саме на суд покладається обов`язок надати обґрунтовані посилання на норми чинного законодавства, чому звіт складений на замовлення МТСБУ ним не приймається та з яких саме підстав.
Крім того, звертає увагу на те, що суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження, чим позбавив МТСБУ можливості заявити клопотання про призначення по справі судової авто товарознавчої експертизи.
Також зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову до іншого відповідача, судом встановлено, що доказів відновлення транспортного засобу позивачем надано не було, а тому не зрозуміло з яких підстав стягнуто з МТСБУ різницю між висновками та нараховані штрафні санкції, виходячи з суми матеріальної шкоди, на яку було нараховано ПДВ (а.с. 142-143зв.).
02.11.2020 ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому звертає увагу суду на те, що при вирахуванні ринкової вартості МТСБУ в своєму звіті не було враховано Газове обладнання автомобіля, відповідно це є порушенням норм Методики, як результат - ринкова вартість автомобіля була суттєво занижена.
Разом із відзивом було подано заперечення на заяву про призначення судової авто товарознавчої експертизи, оскільки з часу постановлення ухвали про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження у представника МТСБУ був час на подання клопотання про розгляд справи в загальному провадженні (а.с. 171-172, 173).
16.11.2020 у своїх поясненнях щодо заперечень та відзиву позивача, представник МТСБУ зазначає, що звіт для страховика є підставою для визначення розміру страхового відшкодування, то для позивача - попереднім оціночним документом, який дає право суду визначитися в питанні щодо задоволення клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи або в його відмові. Враховуючи позицію позивача, звіт ФОП ОСОБА_5 має бути перевіреним судом апеляційної інстанції шляхом призначення судової експертизи щодо правильності застосування методу визначення ринкової вартості КТЗ.
Вказує на те, що позивач є неналежною стороною у справі, оскільки позов пред`явлений не власником автомобіля, а також зазначає, що страхову виплату здійснено у встановлені законом строки, оскільки тільки 12.07.2019 МТСБУ була надана постанова Солом`янського районного суду м. Києва про притягнення іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, без чого було неможливо прийняти рішення про виплату страхового відшкодування позивачу.  
Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених вимог до МТСБУ, тому на підставі норм діючого законодавства, колегія суддів переглядає рішення в цій частині, в частині позовних вимог щодо відповідача         ОСОБА_2 , рішення суду першої інстанції колегією суддів не переглядається.
В судовому засіданні представник МТСБУ - Патрик Г.Г. підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.
Представник позивач ОСОБА_1 - ОСОБА_6 заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 12.07.2019 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, яка мала місце 16.03.2019 о 23 год. 45 хв., провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 8).
Зазначеною постановою суду встановлено, що ОСОБА_2 , 16.03.2019 о 23 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Борщагівській, 193, керував транспортним засобом марки «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого скоїв зіткнення з т.з. «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водій ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_7 тілесні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги         п.п. 12.1, 13.1 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Під час вчинення ДТП між ТДВ СК «Альфа - Гарант» та ОСОБА_3 (власником транспортного засобу «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 ) укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за №АМ / 6123741 (а.с. 99).
Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_3 на момент вчинення ДТП не була застрахована, 19.03.2019, ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 в момент ДТП, звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 16.03.2019 з вини водія транспортного засобу ОСОБА_2 , який на час вчинення ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а. с. 12).
Згідно Звіту № 57581 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , який складено ТОВ «Професійна експертна компанія» на замовлення МТСБУ від 04.04.2019, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження при ДТП, складає 68 043,69 грн.; вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 112 980,24 грн., ринкова вартість 68 043,69 грн., вартість після ДТП складає 28 219,08 грн. (а. с. 16-22).
13.08.2019 МТСБУ видало наказ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_1 », відповідно до якого, МТСБУ прийняло рішення про відшкодування ОСОБА_1 різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 39 824,61 грн., факт виплати не заперечується сторонами по справі (а.с. 13, 15).
Не погодившись із сумою відшкодування, ОСОБА_1 звернувся до Національної комісії що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг зі скаргою від 17.09.2019, у якій просив застосувати до  МТСБУ заходи впливу за порушення законодавства у сфері фінансових послуг,  зобов`язавши сплати пеню за кожний день прострочення виплати та провести рецензію звіту № 57581 від 26.04.2019, а також та зобов`язати МТСБУ усунути порушення та здійснити доплату страхового відшкодування. Однак, отримав письмову відповідь про те, що Нацкомфінпослуг  не наділена повноваженнями щодо здійснення державного регулювання та нагляду за діяльністю МТСБУ        (а.с. 48, 49).
Після чого власник автомобіля «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3   звернувся до ФОП ОСОБА_5 , який 16.11.2019 склав Звіт №798-19 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіль «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 78 534,11 грн.. ринкова вартість складає 84 350,03 грн., вартість матеріального збитку, на дату оцінки 16.03.2019, складає 64 201,22 грн. з ПДВ на запчастини, та 60 923,96 грн. без ПДВ на запчастини (а.с. 50-79).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) визначено, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Пунктом 1.6 статті 1 цього Закону та аналогічною за змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Відповідно до частини 1 статті 317 та частин 1, 2 статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майномна власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. 1 ст. 395, ст. 396 ЦК України, речовими правами на чуже майно є право володіння. 
Особа, яка має речове майно на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1166 ЦК України закріплено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При зверненні до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, ОСОБА_1 на підтвердження своїх повноважень наддав довіреність, видану 26.09.2018 власником автомобіля «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 із визначеним обсягом повноважень, пов`язаних із експлуатацією автомобіля, в тому числі із правом у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті ДТП укладати договори про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за результатами згаданих правочинів грошові суми, сплачувати платежі.
Довіреність видана строком на п`ять років до 26.09.2023.
З урахуванням змісту вказаної довіреності та положень наведених вище правових норм МТСБУ обґрунтовано визнало позивача в якості законного володільця автомобіля «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , прийняв рішення про виплату страхового відшкодування за наслідками поданої позивачем заяви.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.  
Кожна особа повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Головним доказом, на який посилався позивач на підтвердження своїх вимог щодо необґрунтованості суми страхового відшкодування, виплаченого МТСБУ на підставі рішення від 14.08.2019, є Звіт № 798-19 від 16.11.2019 про оцінку колісного транспортного засобу, виконаний оцінювачем ОСОБА_5                (а.с. 50-78). 
При вирішенні спору суд першої інстанції не звернув уваги на те, що  вказаний Звіт було зроблено на замовлення власника автомобіля «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який зазначений не тільки одержувачем звіту, але й платником за його виконання (а.с. 78).
З наведеного випливає, що саме ОСОБА_3 , як власник автомобіля, вважав порушеними свої права внаслідок виплати МТСБУ страхового відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля. Доказів того, що ОСОБА_3 звернувся до оцінювача ОСОБА_5 в інтересах позивача або на його прохання матеріали справи не містять. 
У зв`язку із чим, в ході розгляду справи суду першої інстанції необхідно було з`ясувати у чиєму володінні, позивача чи власника ОСОБА_3 , знаходився автомобіль на час розгляду справи, кому із зазначених осіб фактично була завдана шкода в результаті ДТП, і відповідно чиї права могли бути порушені внаслідок здійснення страхової виплати МТСБУ.
В суді апеляційної інстанції представник позивача не змогла повідомити місцезнаходження автомобіля, у якому він стані, та чи були здійсненні ремонтні роботи по його відновленню, і якщо так, то за чий рахунок вони проводилися.
На думку апеляційного суду від з`ясування цієї обставини залежить вирішення питання про те, чи є позивач належною стороною у справі, тобто чи є підстави вважати, що саме його права, як законного володільця автомобіля були порушені завданням майнової шкоди автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також здійсненням страхової виплати МТСБУ у неналежному розмірі.
В протилежному випадку із позовом до суду мав право звернутися ОСОБА_3 як власник автомобіля або від його імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 26.09.2018. 
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_8 не надано доказів того, що на час розгляду справи автомобіль перебував у його володінні, відповідно відсутні підстави вважати його законним володільцем вказаного автомобіля, права якого були порушені неправомірними діями відповідачів (МТСБУ в частині розміру страхової виплати), і тому ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі, тобто не є особою, права якої порушені, і за захистом яких він може звернутися до суду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України закріплено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасуванню рішення суду та постановленню нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, 3% річних, пені та інфляційного збільшення боргу відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст виготовлено 17 травня 2021 року.
 
Суддя-доповідач                                                                         В.А. Нежура
 
Судді                                                                                               Р.В. Березовенко
 
                                                                                                          Є.М. Суханова