ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5780/21 Справа № 212/1281/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М., 
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретар судового засідання - Кислиця І.В.
сторони:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 та відповідача  Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року, яке ухвалене суддею Власенко М.Д. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст рішення складено 16 квітня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ :

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» (надалі ПрАТ «ЦГЗК») про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є донькою ОСОБА_2 , який працював на підприємстві відповідача протягом тривалого часу. Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 05 січня 2005 року причиною виникнення професійного захворювання у батька позивача було визнано його роботу на підприємстві відповідача протягом 13 років в умовах шкідливих факторів. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача помер. Висновком Бюро МСЕК Кіровоградської обласної державної адміністрації №1 від 17.01.2006 року встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 з професійним захворюванням, що було отримане ним в 2004 році. 
Внаслідок смерті батька позивачу завдана моральна шкода, оскільки після смерті батька її охопив душевний біль, розпач, страх від того, що чекає їх з мамою попереду. Позивачка залишилася сиротою у віці 21 року. Розуміння цього, викликало в неї великі душевні та моральні муки, які вона також перенесла і під час похорону, усвідомлюючи, що вже ніколи не побачить найкращого в світі для неї батька. Моральні страждання та переживання вона буде переносити і в майбутньому, до кінця своїх днів, оскільки так рано втратила рідну та близьку для неї людину. Тому, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання 400 000 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання 180 000 грн. без урахування податку на доходи фізичних осіб.
Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» на користь держави судовий збір в розмірі 1800 грн.
В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду змінити збільшивши розмір моральної шкоди до заявленого нею у позові.
В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що на момент смерті батькові позивача виповнилося лише 45 років, він був ще такий молодий. Позивачка залишилася сиротою у віці 21 рік. Розуміння цього, викликало в неї великі душевні та моральні муки, які вона також перенесла і під час похорону, усвідомлюючи, що вже ніколи не побачить найкращого в світі для неї батька. Незважаючи на те, що з моменту смерті батька пройшов вже певний час, позивачка переносить моральні страждання та переживання. Усвідомлюючи, що моральні страждання та переживання буде переносити і в майбутньому, до кінця своїх днів. Адже так рано втратила рідну та близьку для неї людину. Все вищевказане спричиняє їй великі моральні страждання та переживання, які неможливо, висловити словами. Смертю батька позивачу заподіяна і матеріальна шкода в дуже великому розмірі, він був годувальником в сім`ї. Позивачка вимушена була підробляти, щоб витримати той тягар, те моральне навантаження, яке обрушилося на них з матір`ю.
То ж ніяка сума компенсації не зможе компенсувати ту втрату, яку вона понесла. Ніяка сума не зможе повернути радість спілкування з батьком, не зможе стерти той біль, той страх, який вона пережила, і той сум, який постійно переслідує в зв`язку зі смертю батька.
В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «ЦГЗК», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, або змінити розмір відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання до 150 000 гривень, так як судом першої інстанції не враховано, що при укладенні трудового договору, відповідно до КЗпП України,  ОСОБА_2  було повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я.
На думку відповідача, позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження спричинення моральної шкоди. Судом не досліджено та не витребувано доказів захворювання батька позивача, натомість всю відповідальність покладено на відповідача
Вважає, що судом першої інстанції не враховано роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди», у зв`язку з чим вважає суму стягнутої моральної шкоди необґрунтованою та значно завищеним.
Також вказує, що положеннями Закону України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» ( далі Закон № 466), який набрав чинності 23 травня 2020 року, внесено зміни до п.п.164.2.14а) статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди.
Зокрема, чинним податковим законодавством передбачено, що у разі якщо сума моральної шкоди, визначена рішенням суду, перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, сума такого перевищення включається до оподатковуваного доходу платника податку, тобто відповідач зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб із суми доходу та за його рахунок, що судом першої інстанції не було враховано при винесенні судового рішення.
Відзиви на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, представника ПрАТ «ЦГЗК»- Громко Н.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга відповідача залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).
13 лютого 2010 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 прийняла прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.9).
ОСОБА_2 у період з 19.06.1980 р. по 25.07.1989 р. працював слюсарем по ремонту устаткування на дільниці по ремонту гірничого устаткування  у Петровському кар`єрі. З 25.07.1989 р. по 08.06.2001 р. та з 20.06.2002 р. по 21.05.2004 р. машиністом бульдозера Т- 330, Т- 355, Д - 355 дільниці внутрікар`єрного транспорту ВАТ «Центральний ГЗК». При виконанні робіт внаслідок недосконалості технологічних процесів підпадав під вплив пилу, що виникає внаслідок бульдозерних робіт, зриву її з бортів кар`єру під дією поривів вітру та під час технологічного процесу.
В наслідок недосконалості технологічного процесу ОСОБА_2 отримав професійне захворювання, а саме сидеросилікоз першої ст., ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії (хронічний обструктивний бронхіт, емфізема легень першої стадії). ЛН першої стадії, що встановлено Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 05.01.2005 року (а.с.10-11). 
Відповідно до п. 16 Акту №13 розслідування професійного захворювання (отруєння) від 05 січня 2005 року, професійне захворювання у ОСОБА_2 виникло внаслідок тривалої праці на підприємстві відповідача в шкідливих умовах праці, де він підпадав під вплив пилу.
Згідно п. 17 Акту, причиною професійного захворювання у ОСОБА_2 є багаторічна праця в умовах запиленості повітря робочої зони, що перевищувала норми ГДК пил з вмістом вільного діоксину кремнію 10-80% в концентрації 3,4 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3. (а.с. 11).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Петриківською селищною радою Кіровоградської області (а.с.12).
Відповідно до Протоколу №07 комунальної установи Кіровоградської обласної державної адміністрації «Бюро медико-соціальної експертизи» від 17 січня 2006 року встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням, яке виникло внаслідок тривалої праці в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача (а.с.17). 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1  до ПрАТ «ЦГЗК» про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю батька внаслідок професійного захворювання, суд першої інстанції вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України позивач має право для відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька внаслідок отриманого ним професійного захворювання з відповідачів. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди та із визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.
Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.
Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і вона має право на її відшкодування на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.  
Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
Як вбачається з матеріалів справи, Актом №13 розслідування професійного захворювання (отруєння) від 05 січня 2005 року, Протоколом №07 комунальної установи Кіровоградської обласної державної адміністрації «Бюро медико-соціальної експертизи» від 17 січня 2006 року, встановлено, що професійне захворювання у потерпілого виникло внаслідок тривалої праці в умовах впливу шкідливих факторів на підприємствах відповідача, що потягло за собою в подальшому смерть ОСОБА_2 , що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що втрата чоловіка завдає позивачу фізичного болю та душевних страждань, яка виникла з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної відповідача про те, що судом першої інстанції не враховано, що при укладенні трудового договору, відповідно до КЗпП України,  ОСОБА_2  було повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, оскільки як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_2 працював на підприємстві відповідача в період з 1980 року по 2004 рік в шкідливих умовах. Висновком МСЕК від 22 березня 2005 року потерпілому ОСОБА_2 вперше встановлено 20% втрати професійної працездатності (а.с. 16).
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ПрАТ «ЦГЗК» про те, що позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження спричинення моральної шкоди, оскільки оскільки позивач втратила батька в 21 рік та залишилась без його турботи і піклування, смерть рідної людини, спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки встановити ціну людського життя неможливо.
Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і вона має право на її відшкодування на підставі ст.ст. 1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК України, які передбачають відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.  
Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачці моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.
На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, яка втратила підтримку близької людини, оскільки втрата чоловіка є незворотною втратою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивача будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Смерть чоловіка призвела до того, що позивач зазнала сильного нервового потрясіння, адже вона втратила близьку для неї людину, якого дуже любила.
У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги як позивача так і представника відповідача про необґрунтованість розміру моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними з вищенаведених підстав.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 -задовольнити частково.
Апелячційну скаргу відповідача  Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» - залишити без задоволення.
Рішення   Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року змінити, збільшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь   ОСОБА_1 з 180 000 гривень до 300 000 гривень .
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року змінити, збільшивши розмір стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь держави судового збору з 1800 грн. до 3 000 гривень. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» за подання апеляційної скарги позивача на користь держави судовий збір у розмірі 4500 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 29 червня 2021 року.

Головуючий:

Судді: