ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

12 травня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/10681/19
Головуючий у першій інстанції - Требух Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/637/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючої - судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Шарапової О.Л.,
із секретарем: Зіньковець О.О.,
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-Виробниче підприємство «НЕКТАР»,
відповідач: державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананко Костянтин Вікторович,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Виробниче підприємство «НЕКТАР» на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Виробниче підприємство «НЕКТАР» до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананка Костянтина Вікторовича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,
місце ухвалення судового рішення - м. Чернігів,
час проголошення рішення - 8 год. 58 хв,
дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції - 24 лютого 2021 року.
                                       У С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-Виробниче підприємство «НЕКТАР» (далі - ТОВ «ТВП «НЕКТАР») звернулося з даним позовом, в якому просило визнати дії державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананка К.В. протиправними; скасувати рішення від 31 травня 2019 року № 47141316, вчинене о 12:28:43 державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананком К.В., про державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на нежитлове приміщення загальною площею 285,9 м2, яке належить ТОВ «ТВП «НЕКТАР», та відшкодувати судові витрати.
Заявлені вимоги мотивовані тим, що оспорюване рішення державного реєстратора прийняте та зареєстроване у період заборони вчиняти реєстраційні дії за заявою ТОВ «ТВП «НЕКТАР». Крім того, при прийнятті цього рішення державним реєстратором за АТ «Укрсоцбанк» зареєстровано більші, ніж визначено відповідним іпотечним договором, площі приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , - 285,9 м2 замість 280,3 м2, що вплинуло на права інших осіб - тих, які частково внесли кошти на викуп частини цього приміщення площею 10,3 м2, але не здійснили відповідної реєстрації. При цьому не підтверджено отримання поручителем - ТОВ «ТВП «НЕКТАР» вимоги банку про усунення порушення боргового зобов`язання. Зазначені юридичні особи не укладали договору про добровільну передачу ТОВ «ТВП «НЕКТАР» у власність АТ «Укрсоцбанк» спірних приміщень і ТОВ «ТВП «НЕКТАР» не надало згоди на передачу цього приміщення у власність АТ «Укрсоцбанк». Ураховуючи викладене, позивач вважав, що прийняте державним реєстратором рішення про передачу  спірного нежитлового майна (загальною площею 285,9 кв. м) у власність АТ «Укрсоцбанк» та державну реєстрацію права власності як такого, що виникає на підставі договору іпотеки за номером 3077, є протиправним, і являється підставою, на думку позивача, для задоволення його позовних вимог в цілому. 
Ухвалою від 24 вересня 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.
Не погоджуючись із указаною ухвалою суду, державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананко К.В. та АТ «Укрсоцбанк» звернулися з апеляційними скаргами.
Ухвалою від 15 жовтня 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова зупинив провадження у даній справі до перегляду ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 вересня 2019 року в порядку апеляційного провадження.
Ухвалою від 12 листопада 2019 року Чернігівський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційними скаргами державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананка К.В. та АТ «Укрсоцбанк» на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 вересня 2019 року.
Постановою від 26 листопада 2019 року Чернігівський апеляційний суд скасував ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 вересня 2019 року, закрив провадження у справі за позовом ТОВ «ТВП «НЕКТАР» до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананка К.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -  АТ «Укрсоцбанк», про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.
Постановою від 25 листопада 2020 року Верховний Суд задовольнив частково касаційну скаргу ТОВ «ТВП «НЕКТАР». Скасував ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року про відкриття апеляційного провадження та постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року. Передав справу № 750/10681/19 до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананка К.В. та АТ «Укрсоцбанк» на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 вересня 2019 року. Зазначив, що з моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Чернігівського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року та постанова Чернігівського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року втрачає законну силу.
Ухвалою від 15 грудня 2020 року Чернігівський апеляційний суд повернув державному реєстратору прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананку К.В. та АТ «Укрсоцбанк» апеляційні скарги на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 вересня 2019 року у даній справі.
Після повернення справи до Деснянського районного суду м. Чернігова, ухвалою суду від 06 січня 2021 року поновлено провадження у даній справі.
Протокольною ухвалою від 23 лютого 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова замінив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».
23 лютого 2021 року АТ «Альфа-Банк» подало заяву про закриття провадження у даній справі мотивуючи її тим, що спір належить вирішувати у порядку господарського судочинства.
Ухвалою від 24 лютого 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова задовольнив клопотання про закриття провадження. Закрив провадження у справі за позовом ТОВ «ТВП «НЕКТАР» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананка К.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - АТ «Альфа-Банк», про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.
В апеляційній скарзі ТОВ «ТВП «НЕКТАР», вважаючи ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2021 року необґрунтованою, незаконною і такою, що прийнята з порушення норм процесуального права, просить її скасувати, справу направити для розгляду по суті.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалося реєстрації права іншої особи - ПАТ «Укрсоцбанк», а не позивача. Просить урахувати висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16.
Звертає увагу на те, що предметом спору не є господарська діяльність позивача, а похідним причинним зв`язком є споживчі кредити фізичних осіб за договором № 935/5-425 від 26 жовтня 2006 року, укладеного на ім`я ОСОБА_1 ; за договором № 935/5-250 від 30 липня 2006 року, укладеного на ім`я ОСОБА_2 ; за договором № 935/5-249 від 13 липня 2006 року, укладеного на ім`я ОСОБА_3 , які були співробітниками ТОВ «ТВП «НЕКТАР», який виступив поручителем у разі виникнення ризику неповернення коштів банку власним майном за договорами іпотеки від 13 липня 2006 року, 30 липня 2006 року та 26 жовтня 2006 року. 
Наголошує на тому, що районний суд розглянув заяву АТ «Альфа-Банк» про закриття провадження з порушенням порядку розгляду справи у спрощеному провадженні, поставивши під сумнів ухвалу від 24 вересня 2019 року, постанову Верховного Суду від 25 листопада 2020 року та ухвалу від 06 січня 2021 року, які оскарженню не підлягають.
У наданому відзиві на апеляційну скаргу державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананко К.В. просив відмовити ТОВ «ТВП «НЕКТАР» у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2021 року без змін. Доводи відзиву зводяться до того, що даний спір за своїм суб`єктивним складом підсудний саме господарському суду, оскільки позивач звернувся з позовом до суб`єкта владних повноважень, на якого покладені функції у сфері реєстрації прав власності на нерухоме майно. Зазначав, що позивач визначив відповідачем тільки державного реєстратора, не урахувавши, що належним відповідачем у справах про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяжень має бути особа, право  чи обтяження якої зареєстровано. Посилається на те, що доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, є те, що рішення у даній справі стосуватиметься прав іпотекодавця, іпотекодержателя і, навіть, позичальників, у забезпечення яких укладався договір іпотеки, проте такі особи не визначені ним ні як сторони у справі, ні як треті особи.
У наданому відзиві на апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк», вважаючи апеляційну скаргу ТОВ «ТВП «НЕКТАР» безпідставною, просить залишити її без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2021 року - без змін. Представник зазначає, що підставою для звернення з позовом стало вибуття майна з володіння ТОВ «ТВП «НЕКТАР» шляхом оформлення прав на нього за іншою юридичною особою. Предметом спору є скасування рішення державного реєстратора з проведення реєстраційних дій та прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк»). Спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а існує спір про право, що виключає розгляд справи в цій частині у порядку цивільного судочинства.  
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника ТОВ «ТВП «НЕКТАР» - Замури Л.П., представника АТ «Альфа-Банк» -  Воронцової М.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що справу належить розглядати у порядку господарського судочинства, оскільки внаслідок прийняття державним реєстратором рішення № 47141316 від 31 травня 2019 року про державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 285,9 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , між юридичними особами (ТОВ «ТВП «НЕКТАР» і  АТ «Укрсоцбанк») виник спір про право власності на зазначене приміщення.
Апеляційний суд погоджується з прийнятим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.  
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені у межах відповідних судових процедур, та осіб, які вправі ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності і оперативності судового процесу та самі по собі не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих ст. 6, 13 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
У статті 19  ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Отже, вимоги про скасування реєстраційних дій підвідомчі господарському суду у тих випадках, якщо предметом спору є саме майно або право на нього.
Як убачається з матеріалів справи, державним реєстратором Ананком К.В. було прийнято рішення від 31 травня 2019 року № 47141316 про державну реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» на нежитлове приміщення, загальною площею 285,9 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Підставою для звернення з даним позовом став факт вибуття нерухомого майна з володіння ТОВ «ТВП «НЕКТАР» шляхом оформлення прав на нього за іншою юридичною особою - АТ «Укрсоцбанк».
Позивач, мотивуючи заявлені вимоги, зазначав, що протиправні дії державного реєстратора при прийнятті рішення від 31 травня 2019 року № 47141316 позбавили його права на нерухоме майно в незаконний спосіб.
Незважаючи на посилання товариства щодо протиправності дій державного реєстратора, питання встановлення дійсного власника нежитлового приміщення та правомірності підстави проведення державної реєстрації права на нерухоме майно, постане перед судом, який вирішуватиме цей спір. У постанові Великої Палати Верховного Суду  від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/1, на яку посилається скаржник  в апеляційній скарзі, визначено, що належним відповідачем у справі про визнання протиправним та скасування рішення держаного реєстратора  є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
При цьому, скасування рішення державного реєстратора від 31 травня 2019 року № 47141316, за яким здійснено реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» на об`єкт нерухомого майна, є підставою для припинення права власності АТ «Укрсоцбанк» на таке майно. Отже, заявляючи такі вимоги, позивач фактично має намір скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, яке належить АТ «Укрсоцбанк».
Таким чином, вирішуючи питання про закриття провадження у даній справі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що унаслідок прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананком К.В. (посадовою особою органу місцевого самоврядування) рішення  від 31 травня 2019 року № 47141316 про державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 285,9 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , між ТОВ «ТВП «НЕКТАР» (юридична особа) і АТ «Укрсоцбанк» (юридична особа) виник спір про право власності на це приміщення. 
Отже, ураховуючи суб`єктний склад учасників цього спору на час апеляційного розгляду справи, предмет та підстави позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розгляд позовних вимог віднесено до юрисдикції господарського судочинства, і вважає обґрунтованим висновок про закриття провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки за змістом зазначеної постанови суд касаційної інстанції закрив провадження у справі з тих підстав, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Крім цього,  суд касаційної інстанції дійшов висновку, що спори про скасування дій та рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав на майно, ініційованих особою, яка не була заявником щодо оскаржуваних реєстраційних дій та рішень підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства в залежності від суб`єктного складу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні.       
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -
      
                                  У С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Виробниче підприємство «НЕКТАР» залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2021 року.

Головуюча:                                        Судді: