ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6088/21 Справа № 185/1263/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:         
головуючого - Деркач Н.М.
суддів - Куценко Т.Р., Ткаченко І.Ю.,
при секретарі - Бондаренко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В: 

               У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії. 
               В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням дев`ятої сесії ХХІІІ скликання Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 9 від 31.10.1999 року ОСОБА_1 були передані у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,50 га з яких земельна ділянка, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку; земельна ділянка, площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку знаходилась за адресою АДРЕСА_1 . Земельна ділянка площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства знаходилась навпроти її будинку, через дорогу. З 2017 року вона намагалась отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою на передану їй земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, однак їй надавалися відповіді про те, що ця земельна ділянка за нею не закріплена. В 2019 році нею було отримано відповідь про те, що земельна ділянка якою вона користується з 1997 року була надана іншій особі та нею приватизована. Вважає дії Вербківської сільської ради стосовно винесення оспорюваних рішень є неправомірними та такими, що порушують її права, а тому просила її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
               Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, відмовлено. 
               Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.
               Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. 
               У відзивах на апеляційну скаргу представник Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та ОСОБА_2 просили рішення суду, як законне та обґрунтоване, на їх думку, залишити без змін з огляду на безпідставність доводів апеляційної скарги.        
               Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.
               Судом першої інстанції встановлено, що рішенням № 9 від 31.10.1999 року Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області дев`ятої сесії ХХІІІ скликання «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування», вирішено передати безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будівель і споруд (присадибна ділянка), особистого підсобного господарства, громадянам АДРЕСА_2 та Морозівське згідно з додатком № 1. (а.с. 9). 
               Відповідно до додатку № 1 до протоколу дев`ятої сесії ХХІІІ скликання, є список громадян сіл Вербки, Нові Вербки та Морозівське, яким передаються земельні ділянки у приватну власність. За номером 95 вказана ОСОБА_1 – загальна площа передана у приватну власність 0,50 га, в тому числі : для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га (а.с. 10).
               Позивачка стверджує, що земельна ділянка передана останній для будівництва та обслуговування житлового будинку знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , а земельна ділянка передана їй для ведення особистого селянського господарства знаходиться навпроти її будинку. На даний час адреса даної земельної ділянки: АДРЕСА_3 . З 1997 року вона користується спірною земельною ділянкою що розташована навпроти її будинку, а з 2017 року намагалась отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою на вказану земельну ділянку.
               На підтвердження факту звернення позивача до Вербківської сільської ради, нею надано до суду відповідь Вербківської сільської ради Павлоградського району від 26.12.2017 року де ОСОБА_1 надано повідомлено, що в жодних документах (по-господарських книгах, земельно-кадастрових книгах), рішеннях сільської ради, адресу та місце розташування даної земельної ділянки не вказано, отже земельна ділянка яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , поряд з присадибною ділянкою ОСОБА_3 за нею не закріплена. (а.с. 11) Аналогічна відповідь була надана Вербківською сільською радою 26.07.2018 року. (а.с. 12).
               03.07.2019 року на запит адвокату Бутенко О.А. Вербківською сільською радою, надано відповідь, що у ОСОБА_1 у власності знаходиться земельна ділянка, згідно по-господарської книги рахунок № 1341-1 розташована за адресою: АДРЕСА_1 , рішення від 31.10.1999 року № 9 дев`ятої сесії ХХІІІ стосується саме цієї земельної ділянки. Інших рішень щодо виділення земельної ділянки ОСОБА_1 сільською радою не приймалося.
               Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2017 року ОСОБА_2 звернулась до сільського голови з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність (оренду), загальною площею 0,25 га, з них для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд – 0,06 га. земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 165)
               Рішенням Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, чотирнадцятої сесії № 224-14/VII вирішено надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,2500 га, з них : для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд – 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,0000 га. Земельна ділянка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . (а.с. 167)
               Рішенням виконавчого комітету Вербківської сільської ради № 52 від 17.10.2017 року вирішено присвоїти окрему поштову адресу АДРЕСА_3 , земельній ділянці площею 0,2500га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 
               ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_2 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки 1223582800:02:002:0493 (а.с. 162-180).
               21.02.2018 року рішенням Вербківської сільської ради Павлоградського району № 343-24/VII скл. вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, з них : для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд – 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,0000 га. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 169).
               Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно виходив з того, що рішення Вербківської сільської ради від 06.04.2017 року № 224-14/VII про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, від 21.02.2018 року № 343-24/VII про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та передачу у власність останній земельної ділянки приймалось у відповідності до діючого законодавства, органом до компетенції якого Законом віднесено прийняття вказаних рішень, а також з того, що надані суду докази, в тому числі пояснення свідків, не підтверджують факту передачі позивачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0, 25 га, саме за адресою: АДРЕСА_3 . 
               Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що рішенням № 9 від 31.10.1999 року Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області дев`ятої сесії ХХІІІ скликання «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування» земельна ділянка передана їй для ведення особистого селянського господарства знаходиться навпроти її будинку, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.
               За змістом вищезазначеного рішення, місцезнаходження земельної ділянки переданої позивачці для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 25 га не вказано. 
               Під час дослідження витягу погосподарської книги №18 Вербківської сільської Ради народних депутатів на 1996-2000р.р. встановлено, що у власності гр. ОСОБА_1 знаходиться землі загальною площею 0,5га, які розташовані саме за адресою: АДРЕСА_1 . 
               З витягу розділу п`ятого книги присадибних земель особистого користування с.Вербки від 01.06.1998 р. встановлено обставини того, що гр. ОСОБА_1 надано присадибну ділянку всього земель площею 0,3га, з яких 0,25га рілля та 0,05га під будівлями.
               Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про безпідставність тверджень позивачки, що нібито передана їй у власність земельна ділянка 0,25га для ведення особистого селянського господарства, знаходиться навпроти її будинку, через дорогу, за адресою: АДРЕСА_4 .
               Посилання апеляційної скарги ОСОБА_1 на незаконність прийнятих рішень Вербківською сільською радою щодо передачі земельної ділянки ОСОБА_2 , є безпідставними, оскільки відповідно до Генерального плану населених пунктів Вербки, Нові Вербки та Морозівське, затвердженого рішенням Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, дванадцятої сесії, ХХIV скл. за місцем знаходження спірної земельної ділянки по АДРЕСА_4 передбачене – перспективне індивідуальне будівництво. (а.с. 65-68).
               Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. 
               Вербківською сільською радою відповідно до визначених повноважень, на виконання ч.7ст.118 Земельного кодексу України прийнято рішенням від 06.04.2017р. No22414/VII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність» та було надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею - 0,2500га, у зв`язку із відсутністю підстав для відмови у наданні такого дозволу та відповідністю розташування земельної ділянки даної категорії генеральному плану села Вербки.
               Отримавши погоджений відповідно до ст.186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , на виконання вимог ч.9 ст.118 Земельного кодексу України, Вербківською сільською радою прийнято рішення від 21.02.2018р. № 343-24/VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу земельної ділянки у власність».
               Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
               Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
               Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
               Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
               Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка.                 Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін. 
               Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В: 

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
       Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року — залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

       Судді:                                                                        Н.М. Деркач

                                                                               Т.Р. Куценко

                                                                                       І.Ю. Ткаченко