Справа № 930/83/21 
Провадження № 33/801/396/2021
Категорія: 83 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП,
встановив:
Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Скарга мотивована тим, що оскаржувану постанову прийнято внаслідок неправильного встановлення обставин, оскільки при реалізації риби дозвільні документи були присутні та знаходилися в його дружини ОСОБА_2 , яка також реалізовувала даний товар в іншому місці, однак, працівники рибінспекції не дочекалися їх; йому не було вручено примірник протоколу; суд не повідомляв його про розгляд справи.
Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що строк пропущений з поважних причин, так як його не було повідомлено судом першої інстанції про розгляд справи. Про наявність оскаржуваної постанови він дізнався від державної виконавчої служби 13.04.2021.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
У ч. 2 ст. 289 КУпАП зазначено, що в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 15.02.2021. 
У судовому засіданні при винесенні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 присутнім не був, докази щодо отримання ним копії оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні.
Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час прийняття оскаржуваної постанови, беручи до уваги, що матеріали справи не містять доказів отримання ним копії оскаржуваної постанови, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 15.02.2021 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
У судове засідання, призначене на 28.05.2021, ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення,  не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2020 о 09 год. 00 хв. на ринку в с.Ситківці Немирівського району Вінницької області ОСОБА_1 здійснював незаконну реалізацію свіжої риби, а саме: товстолоба в кількості 25 кг по ціні за 1 кг 40 грн; карася сріблястого в кількості 8 кг по ціні за 1 кг 35 грн загальною вагою 33 кг без наявності документів, що засвідчують законність її вилучення з природного середовища чи набуття у власність та підтвердження її якості та безпеки.
Виявивши цей факт, 19.12.2020 головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Фризюком В.В. складено протокол №002060 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.88-1 КУпАП (а.с.2-3).
У п. 3.14.4 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.99 №19 зазначено, що забороняється:  продаж або скуповування риби, ікри і водних безхребетних та продуктів їх переробки без наявності документа, який підтверджує законність їх придбання, та сертифіката якості.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, вилучені із стану природної волі, розведені (отримані) у напіввільних умовах чи в неволі або набуті іншим не забороненим законом шляхом, можуть перебувати у приватній власності юридичних та фізичних осіб.  Законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку.
Згідно з ст. 37 Закону України «Про рибне господарство», у власності суб`єктів господарювання та фізичних осіб, іноземців, осіб без громадянства, а також іноземних юридичних осіб можуть перебувати окремі види водних біоресурсів, які на законних підставах, з додержанням умов та правил добування вилучені з природного середовища або розведені у штучно створених умовах, що підтверджено документами, які засвідчують законність їх набуття.
Водні біоресурси, вилучені в порядку спеціального використання, є власністю користувачів з моменту, коли вони потрапили до знарядь вилову, крім видів, що становлять особливу природоохоронну, наукову та естетичну цінність, а також види, занесені до Червоної книги України.
Диспозиція ч. 1 ст. 88-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що при реалізації товару дозвільні документи були наявні та знаходилися у дружини ОСОБА_2 , яка також реалізовувала даний товар в іншому місці, про що він зазначав працівникам рибінспекції, однак, вони відмовилися чекати, доки дружина їх надасть.
Однак, такі твердження не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить пояснень вказаного змісту. Натомість, ОСОБА_1 вину визнав, зазначивши, що здійснював реалізацію свіжої риби на ринку без наявності під час перевірки документів на її придбання та сертифіката якості.
Додана до апеляційної скарги накладна ФОП ОСОБА_3 від 18.12.2020 не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, оскільки на момент перевірки 19.12.2020 він не мав вказаного документу.
Крім товаро-транспортної накладної має бути і сертифікат якості, який у ОСОБА_1 відсутній.
Безпідставними є твердження ОСОБА_1 про невручення йому примірника протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони спростовуються його підписом в протоколі в графі «копію протоколу отримав».
ОСОБА_1 , зазначаючи про те, що він не отримував судових повісток, не спростовує при цьому висновок суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 двічі в судові засідання не з`явився, хоча він не позбавлений можливості захищатися під час апеляційного перегляду справи.
В апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що працівники рибінспекції не надали йому ніякої інформації щодо штрафних санкцій, а також не повідомили, як буде відбуватися сплата штрафу, у разі його накладення.
Однак, питання щодо наявності підстав для застосування за вчинення адміністративного правопорушення стягнення та його виду вирішується органом, уповноваженим розглядати справу про адміністративне правопорушення (у даному випадку – судом) і не належить до повноважень органів рибоохорони, які склали протокол про адміністративне правопорушення.
Отже, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим. 
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції апелянтом не наведено.
У зв`язку з наведеним, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало