ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4133/20                                                                                       Суддя першої інстанції: Клопот С.Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 червня 2021 року                                                                                       м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                          - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Костюк Л.О. та Чаку Є.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року, яке проголошене о 14 год 02 хв та складене у повному обсязі 16 січня 2021 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північної митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Північної митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 21 серпня 2020 року № UA102000/2020/000093/1. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що надані до митного оформлення документи повністю підтверджують заявлену митну вартість транспортного засобу та не містять розбіжностей. Також позивач наполягає на тому, що відповідач не довів наявності підстав для визначення митної вартості товарів за резервним методом. 
Відзив на апеляційну скаргу від Північної митниці Держмитслужби до суду не надходив. 
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, призначеного на 10 червня 2021 року, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що між ОСОБА_1 та фірмою «Euregio Motorcars GmbH» був укладений рахунок-договір купівлі-продажу вживаного автомобіля від 30 липня 2020 року № 358-2020. Предметом вказаного договору був легковий автомобіль марки «BMW», модель «X5», номер шасі -   НОМЕР_1 .
Представник позивач 21 серпня 2020 року подав до Північної митниці Держмитслужби митну декларацію № UA 102300/2020/001313 для здійснення митного оформлення зазначеного транспортного засобу. Згідно вказаної декларації позивачем заявлено митну вартість товару за основним методом - за ціною договору (контракту), яка дорівнює 15000 євро.
Разом із зазначеною митною декларацією ОСОБА_1 надала такі документи: рахунок-договір купівлі-продажу вживаного автомобіля від 30 липня 2020 року № 358-2020, декларацію про походження товару від 30 липня 2020 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17 серпня 2018 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 02 вересня 2015 року, 30 серпня 2016 року та 10 серпня 2020 року, платіжний документ від 05 серпня 2020 року № SW24K803020764, паспорт громадянина України, довіреність від 31 липня 2020 року № 379111 та інші документи.
За результатами здійснення аналізу документів, що подані разом з митною декларацією, контролюючий орган встановив, що продавцем транспортного засобу є фірма «Euregio Motorcars GmbH», в той час як власником, згідно з технічним паспортом на автомобіль, є інша особа. Також відповідач встановив, що інвойс № 358-2020 на оцінюваний транспортний засіб виписано 30 липня 2020 року, в той час як довіреність НОР 379111 на ім`я ОСОБА_2 , яка передбачає зокрема право на придбання автомобіля за кордоном, позивач виписала 31 липня 2020 року. У зв`язку з цим митний орган прийшов до висновку про те, що оцінюваний транспортний засіб було придбано ОСОБА_2 до отримання відповідних повноважень від ОСОБА_1 .
Крім того відповідач зазначив, що за інформацією з інтернет-ресурсів mobile.de, autoscout24.com мінімальна вартість легкового автомобіля марки «BMW», модель «X5 (xDrive30d)», 2015 року реєстрації, з урахуванням характеристик автомобіля згідно наданих до митного оформлення документів на ринку провідних країн-експортерів Європи складає від 20672 євро.
У зв`язку з цим позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; відомості щодо транспортування транспортного засобу; відомості щодо страхування. 
На виконання такого повідомлення представник позивача подав заяву від 21 серпня 2020 року, у якій повідомив до відсутність додаткових документів.
З огляду на викладене Північна митниця Держмитслужби прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA102000/2020/000093/1 від 21 серпня 2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA10230/2020/00011.
Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № UA102000/2020/000093/1 від 21 серпня 2020 року митна вартість товару з 15000 євро була збільшена до 20672 євро.
Не погоджуючись із вказаним рішенням митного органу, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування. 
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач при митному оформленні автомобіля не надала до Північної митниці Держмитслужби належних документів на підтвердження фактурної вартості автомобіля. 
Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно з переліком. 
Зазначена норма права вказує на те, що митний орган, встановивши, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зобов`язаний направити письмову вимогу про надання додаткових документів згідно з переліком протягом 10 календарних днів. 
Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 260/718/19, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість сумніву у правильності заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Приписи ст.ст. 53, 54 Митного кодексу України зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 810/2784/18 Верховний Суд зазначив, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як раніше зазначалося, згідно з п. 33 рішення № UA102000/2020/000093/1 від 21 серпня 2020 року підставою для витребування у позивача додаткових документів став висновок контролюючого органу про те, що фірма «Euregio Motorcars GmbH» була не продавцем автомобіля. Такий висновок був зроблений на підставі інформації, що зазначена у технічному паспорті. 
Дослідивши документи, які ОСОБА_1 надала до митного оформлення, колегія суддів встановила, що продавцем транспортного засобу, згідно з рахунком-договором купівлі-продажу вживаного автомобіля від 30 липня 2020 року № 358-2020, виступала саме фірма «Euregio Motorcars GmbH».
Відповідно до зазначеного договору товар, що є предметом купівлі-продажу, належить продавцю на праві власності. 
У платіжному дорученні в іноземній валюті від 04 серпня 2019 року зазначено, що кошти сплачуються за придбання автомобіля з номером шасі -   НОМЕР_1 . Посилання на те, що предметом господарської операції є оплата послуг посередника щодо придбання автомобіля - відсутні. 
Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що власником та продавцем автомобіля була саме фірма «Euregio Motorcars GmbH».
Доводи відповідача про те, що власником автомобіля марки «BMW», модель «X5», номер шасі -   НОМЕР_1 на час його придбання позивачем була інша особа, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже він ґрунтується виключно на даних, що зазначені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. 
Північна митниця Держмитслужби не врахувала, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30 серпня 2016 року містить написи: «Це свідоцтво не є підтвердженням права власності на транспортний засіб», «При продажу транспортного засобу обидві частини свідоцтва про реєстрацію повинні бути передані покупцеві». Також у вказаному свідоцтві зазначено, що власником транспортного засобу на час його реєстрації була фірма «Benjamin Spruyt Consultance Co».
Додатково під час апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_1 надала до суду копію листа фірми «Euregio Motorcars GmbH» від 02 червня 2021 року, у якому зазначається, що автомобіль марки «BMW», модель «X5 (xDrive30d)», номер кузова -   НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, модельний рік виготовлення - 2015 був придбаний за договором купівлі-продажу в 2020 року у компанії «Benjamin Spruyt Consultance Co» (Бельгія).
Зазначений документ додатково підтверджує, що станом на 30 липня 2020 року фірма «Euregio Motorcars GmbH» була власником транспортного засобу, що придбавався позивачем. 
У відповідності до ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Разом з тим, п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
Положення ч. 4 ст. 9 КАС України передбачають, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові 04 лютого 2020 року у справі № 826/6929/13-а, вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
З огляду на те, що лист фірми «Euregio Motorcars GmbH» від 02 червня 2021 року був наданий представником позивача на вимогу суду апеляційної інстанції, підстави для не прийняття зазначеного додаткового доказу відсутні. 
У відповідності до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим Північна митниця Держмитслужби не довела правомірності свого висновку про те, що фірма «Euregio Motorcars GmbH» не є продавцем та власником автомобіля, який був предметом рахунку-договору купівлі-продажу вживаного автомобіля від 30 липня 2020 року № 358-2020.
Натомість надані позивачем документи підтверджують, що продавцем автомобіля марки «BMW», модель «X5», номер шасі -   НОМЕР_1 була саме фірма «Euregio Motorcars GmbH», у зв`язку з чим рахунок-договір купівлі-продажу вживаного автомобіля від 30 липня 2020 року № 358-2020 та платіжне доручення в іноземній валюті від 05 серпня 2020 року № SW24K803020764 є належними документами, які підтверджують заявлену митну вартість транспортного засобу. 
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. 
Разом з тим, реалізуючи таке право, митний орган зобов`язаний діяти у межах повноважень, визначених Митним кодексом України.
Підстави для витребування у декларантах чітко визначені у ч.ч. 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України. Зазначені норми права передбачають, що у контролюючого органу виникає право витребувати додаткових документів у разі, якщо: 
-           документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
-          митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Відповідно до п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA102000/2020/000093/1 від 21 серпня 2020 року виявлена митним органом розбіжність полягала у тому, що видана ОСОБА_1 довіреність від 31 липня 2020 року уповноважувала ОСОБА_2 на придбання автомобіля. В той час як відповідний договір купівлі-продажу був укладений ще 30 липня 2020 року.
Надаючи правову оцінку такому доводу митного органу, колегія суддів враховує, що рахунок-договір купівлі-продажу вживаного автомобіля від 30 липня 2020 року № 358-2020 був укладений безпосередньо між ОСОБА_1  та фірмою «Euregio Motorcars GmbH» без участі ОСОБА_2 як представника покупця. 
Зі змісту довіреності від 31 липня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 бути її представником при вирішенні будь-яких питань, пов`язаних з придбанням автомобіля за кордоном, перегоном транспортного засобу до місця її проживання, митним оформленням, реєстрацією транспортного засобу тощо. 
Реалізація представником лише частини наданих йому повноважень за довіреністю від 31 липня 2020 року не свідчить про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах. 
Колегія суддів також враховує, що відповідно до п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA102000/2020/000093/1 від 21 серпня 2020 року митну вартість транспортного засобу було скориговано відповідно до цінової інформації з інтернет-ресурсів mobile.de, autoscout24.com.
Разом з тим відповідачем не доведено факт врахування під час пошуку інформації про ціну транспортного засобу в мережі Інтернет всіх характеристик автомобіля, умов договору, періоду дії пропозиції, які впливають на рівень митної вартості.
Крім того наявність у мережі Інтернет іншої інформації про вартість оцінюваного товару не віднесена до обставин, за яких у митного органу виникає право на витребування у декларанта додаткових документів. 
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що Північна митниця ДМС не довела наявності підстав для витребування у ОСОБА_1 додаткових документів та для коригування заявленої митної вартості товару. 
Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Північної митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 21 серпня 2020 року № UA102000/2020/000093/1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 12 січня 2021 року, та є підставою для його скасування. 
У відповідності до пп.пп. «б», «в» п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп. згідно з квитанцією від 01 вересня 2020 року та при зверненні з апеляційною скаргою - у розмірі 1261 грн 21 коп. згідно з квитанцією від 09 лютого 2021 року. 
Зазначені кошти, згідно з правилами розподілу судових витрат, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
      
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року - скасувати. 
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Північної митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 21 серпня 2020 року № UA102000/2020/000093/1.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північної митниці Держмитслужби (місцезнаходження: просп. Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017; ідентифікаційний код: 43332675) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) судові витрати на сплату судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят один) грн 21 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                        А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Л.О. Костюк          

                                                                                                    Є.В. Чаку