Справа № 462/8451/20                 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М. 
Провадження № 33/811/302/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Кісіля Романа-Володимира В`ячеславовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кісіля Романа-Володимира В`ячеславовича на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року, 

                                        встановив:

       постановою Залізничного районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Згідно з постановою 20.12.2020 о 09.25 год. у м. Львів на вул. Вітряна, 9А, ОСОБА_1 керував автомобілем «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів тіла, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Кісіль Р.-В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо особи, яка не є водієм суперечить вимогам КУпАП. Звертає увагу, що письмові пояснення свідків не вказують про те, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, як і про те, що дана особа керувала транспортним засобом в такому стані. Крім цього, апелянт підкреслює, що у матеріалах справи відсутнє скерування на проходження обстеження у медичному закладі, що є порушення КУпАП. На підставі наведеного, адвокат Кісіль Р.-В.В. вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 апеляційну скарг підтримали. ОСОБА_1 пояснив, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, повертався з нічної зміни, прийшов додому та випив 1 пляшку пива, після чого додому прийшли працівники поліції. Він розуміючи, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння відмовився від огляду.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Кісіля Р.-В.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2020 року серії ДПР18 № 034186 (а.с.1);
відеозаписом з нагрудних камер поліцейських від 20.12.2020 відповідно до якого поліцейські підійшли до будинку, постукали у двері і до них вийшов ОСОБА_1 . На запитання поліцейських кому належить припаркований поряд з будинком автомобіль, ОСОБА_1 сказав, що йому. Поліцейські попросили вийти до авто та надати посвідчення водія, та реєстраційні документи на транспортний засіб. В ході спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки сп`яніння та у присутності двох свідків запропонували пройти огляд. ОСОБА_1 відмовився та вказав, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а вживав спиртне після того як вийшов з авто. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що є свідок, який підтверджує, факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. У подальшому працівники поліції відшукали свідка ОСОБА_3 , яка підтвердила, що ОСОБА_1 керував автомобілем, рухаючись у правій смузі руху їй на зустріч, поступово почав виїжджати на її смугу пуху, щоб уникнути зіткнення вона змушена була об`їхати його, виїхавши на смугу зустрічного руху. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, і вона це зрозуміла з його ходи (а.с.2); 
письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 20.12.2020 про те, що 20.12.2020 близько 09 год 25 хв. рухаючись по вул. Вітряна, біля буд. №9а, побачила, як автомобіль «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Вітряна у правій смузі, їй на зустріч, і біля буд. №9а, почав виїжджати на її смугу, рухаючись їй на зустріч. Вона повернула лівіше, і по зустрічній об`їхала його. З авто вийшов чоловік, та хитаючись повільно пішов на подвір`я буд. АДРЕСА_1 . Вона до нього зверталась, проте він на неї не реагував (а.с. 3);
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 20.12.2020 про те, що 20.12.2020 о 11 год 10 хв у м. Львові на вул. Вітряна, 9а, були присутні при огляді водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Водій відмовився від огляду на місці та в медичному закладі (а.с. 4-5);
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.12.2020 проте, що 20.12.2020 о 04.00 год приїхав автомобілем будучи тверезим. Припаркувався на тротуарі. Близько 05 год вживав алкоголь. Вживав алкоголь біля магазину – пляшку горілки 0,1л. Вдома не вживав. Прийшов додому ліг спати, за кермо не сідав. Поліцейські розбудили близько 10.00 год, він сів за кермо і автомобіль скотився (а.с. 6);
рапортом командира взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП Лотошинського М.Б. від 20.12.202 про те, що 20.12.2020 заступив на службу в автопатруль №553 з 08 год до 20.00 год, спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_6 . Близько 09 год 50 хв, отримали виклик про порушення ПДР за адресою м. Львів вул. Вітряна, 9а. Прибувши на місце до них звернулась ОСОБА_3 та повідомила, що водій автомобіля «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 зупинився на зустрічній смузі, що змусило її об`їхати даний автомобіль. Зупинившись неподалік водій ОСОБА_3 помітила, як із транспортного засобу «RENAULT LOGAN» вийшов водій з ознаками алкогольного сп`яніння, на її звернення не реагував та пішов на подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Зайшовши у подвір`я помітив, що двері у будинок привідкриті. Постукали у двері, до них вийшов чоловік, котрий підтвердив, що транспортний засіб «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 його, і він ним керував. При спілкуванні, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Громадянин пред`явив посвідчення водія, у додатку «Дія». ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 плутався у свідченнях, проте було відібрано пояснення у нього та свідка події (а.с. 7).
Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними. 
Свідок ОСОБА_3 при наданні пояснень працівникам поліції вказала, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. 
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 у присутності двох свідків на вимогу поліцейського пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. В результаті чого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, який було зачитано ОСОБА_1 .
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, й те, що розпивав спиртне, після того, як припаркував автомобіль, оскільки такі різняться із показаннями свідка ОСОБА_3 , яка дала пояснення, відмінні поясненням ОСОБА_1 , зокрема, що останній керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, сам ОСОБА_1 , як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису надавав працівниками поліції весь час різні пояснення щодо місця і часу вживання спиртного. Також наявні розбіжності між письмовими пояснення ОСОБА_1 , які містяться у матеріалах справи та поясненнями наданими ним в суді апеляційної інстанції. Тому апеляційний суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , що він вживав спиртне після того, як припаркував автомобіль, та розцінює це як форму захисту з метою уникнення від адміністративної, оскільки факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, стверджується наведеними вище доказами.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Покликання апелянта на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначений документ не складався в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності від повідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кісіля Романа-Володимира В`ячеславовича – залишити без задоволення.
Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                         О.В. Маліновська-Микич