КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                               
Справа № 761/10320/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9357/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
24 червня 2021 року                                                                                               м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                                                                               
                                   судді-доповідача      Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Олійника В.І.,                                                       
 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Сіромашенко Н.В.,-    
 
    встановив:
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.
Просила визнати легковий автомобіль марки «Volkswagen», модель «Passat», чорного кольору, 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В порядку поділу спільного майна просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на легковий автомобіль марки «Volkswagen», модель «Passat», чорного кольору, 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 142 680 грн 00 коп.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано надати позовну заяву у новій редакції із викладенням вимог відповідно до положень ст. 71 СК України.
На виконання вимог ухвали суду представник позивача подав заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що вимоги ст. 71 СК України не порушено, та просив прийняти позовну заяву до розгляду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки, визначені ухвалою суду від 05 квітня 2021 року.
Проте погодитися з такими висновками суду не можна.
За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Вимога суду першої інстанції про викладення позовної заяви у новій конкретній редакції, не відповідає вимогам закону та порушує принцип диспозитивності цивільного судочинства.
Питання правильності обраного способу захисту та обґрунтованості позовних вимог на стадії відкриття провадження судом не вирішується. 
Крім того, судом першої інстанції не враховано, що остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; обставин справи, які підлягають встановленню, є завданням підготовчого засідання згідно із ч.1 ст.189 ЦПК України.
З огляду на це, повернення позовної заяви є помилковим.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1)    неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2)    недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3)    порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду 20 квітня 2021 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року скасувати.
Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 24 червня 2021 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                     Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                      С.Г. Музичко

 
 
                                                                                                                 В.І. Олійник