Ухвала
іменем України
 
29 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 185/5823/20
провадження № 51-2086ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «Просто-страхування» – адвоката ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суд від 31 березня 2021 року щодо ОСОБА_5 . 
Встановлені обставини
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до статей 104 і 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та зобов`язано виконувати обов`язки, визначені у пунктах 1 і 2 ч. 1
ст. 76 цього Кодексу.
Частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 та стягнуто на його користь із ПрАТ «Просто-страхування» 52755,73 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2504,14 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Також стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 1000 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 31 березня 2021 року апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого і представника цивільного відповідача залишив без задоволення, а оскаржуваний вирок міськрайонного суду від 26 січня 2021 року щодо ОСОБА_5 – без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі представник цивільного відповідача просить скасувати вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня
2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суд від 31 березня 2021 року щодо ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до ПрАТ «Просто-страхування» в повному розмірі.
Мотиви Верховного Суду
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність
чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України
про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, допустили суди при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід урахувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права,
а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено
в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону у своїй касаційній скарзі представник цивільного відповідача не посилається на конкретну з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, для скасування оскаржуваних судових рішень.
Касаційна скарга взагалі не містить посилань на конкретні норми матеріального і процесуального права, порушені, на думку представника цивільного відповідача, місцевим та апеляційним судами, а також обгрунтування того, у чому полягають ці порушення, як вони вплинули на законність та обгрунтованість оскаржуваних рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку та ухвали відповідно до статей 370, 374, 404, 412, 413 і 419 КПК у їх взаємозв`язку.
Також у касаційній скарзі відсутні конкретні доводи щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі представника цивільного відповідача, з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права.
Вимоги касаційної скарги не повною мірою узгоджуються з повноваженнями касаційного суду, відображеними у ст. 436 КПК, за наслідками розгляду касаційної скарги, відповідно до яких цей суд має право ухвалити одне з таких рішень: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Крім того, усупереч ч. 4 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано оформлених належним чином документів, що підтверджують повноваження адвоката
ОСОБА_4 на представництво інтересів ПрАТ «Просто-страхування»
у Касаційному кримінальному суді Верховного Суду. Згідно з долученою до касаційної скарги копією договору про надання правничої допомоги № 2 від 2 січня 2020 року, цей договір діє до 31 грудня 2020 року.
Усупереч ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано її копій із додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження, а також не зазначено, чи бажає представник цивільного відповідача брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 цього Кодексу.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1
ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «Просто-страхування» – адвоката ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суд від 31 березня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків — десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                     ОСОБА_3