ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1194/21                                               Головуючий у І інстанції - Тимошенко В.П.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

                              П О С Т А Н О В А
      І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
15 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,   
                          при секретарі:                  Черніченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Виконавчого комітету Черкаської міської ради на ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Медіт-Сервіс" до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

  В С Т А Н О В И Л А:
Приватне підприємство "Медіт-Сервіс" звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося з позовною заявою до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 242 від 03.03.2021 Конкурсного комітету виконавчого комітету Черкаської міської ради про недопущення до участі в конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10 перевізника-претендента ПП "Медіт-Сервіс", оформлене протоколом № 1/2019 від 11.02.2021;
- визнати протиправним та скасувати рішення № 239 від 03.03.2021 Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10 перевізника-претендента Приватне підприємство ТОВ "Кийтранс-2005", оформлене протоколом № 1/2019 від 11.02.2021;
- зобов`язати Виконавчий комітет Черкаської міської ради з визначення переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Черкаси прийняти рішення про недопущення до участі в конкурсі з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Черкаси ТОВ "Кийтранс-2005" в зв`язку з подачею до участі в конкурсі неналежним чином оформлених документів та не в повному обсязі, також таких, що містять недостовірну інформацію;
- зобов`язати Виконавчий комітет Черкаської міської ради визнати ПП "Медіт-Сервіс" переможцем конкурсу на об`єкті конкурсу № 10 з визначення переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Черкаси.
Крім того, до позовної заяви Приватного підприємства "Медіт-Сервіс" додано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення № 239 від 03.03.2021 Виконавчого комітету Черкаської міської ради "Про визнання переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10" та рішення № 242 від 03.03.2021 Виконавчого комітету Черкаської міської ради "Про недопущення до участі в конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10 перевізника-претендента ПП "Медіт-Сервіс" до набрання законної сили рішенням у справі.
В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову Заявником зазначено, що очевидними є ознаки протиправності протоколу конкурсної комісії в частині прийняття рішень по об`єкту конкурсу № 10, так і протиправність оскаржуваних рішень. 
Крім того, заявник наголосив, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, оскільки будуть укладенні договори на перевезення з іншим перевізником, що призведе до порушення прав ПП "Медіт-Сервіс" та збитків для останнього. Також заявник зазначив, що на підприємстві працює 51 людина, яка може бути позбавлена без роботи.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року заяву Приватного підприємства "Медіт-Сервіс" про забезпечення позову задоволено повністю.
Вжито заходи забезпечення адміністративного позову, а саме: зупинено дію рішення  Конкурсного комітету виконавчого комітету Черкаської міської ради № 239 від 03.03.2021 "Про визнання переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10" та рішення  Конкурсного комітету виконавчого комітету Черкаської міської ради № 242 від 03.03.2021 "Про недопущення до участі в конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10 перевізника-претендента ПП "Медіт-Сервіс" до набрання законної сили рішенням у справі.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року виправлено описки в ухвалі судді Черкаського окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 12 березня 2021 року, та зокрема, другий абзац резолютивної частини ухвали викладено в такій редакції:
«Вжити заходи забезпечення адміністративного позову, а саме: зупинити дію рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 239 від 03.03.2021 «Про визнання переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10» та рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 242 від 03.03.2021 «Про недопущення до участі в конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10 перевізника-претендента ПП Медіт-Сервіс» до набрання законної сили рішенням у справі.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову, Виконавчий комітет Черкаської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову.
В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Доводи апеляційної скарги Відповідача зводяться до того, що суддею суду першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а саме не було в повному обсязі та належним чином з`ясовано можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся.
Вказано, що суддя суду першої інстанції не врахував співвідношення прав та інтересів Позивача із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Крім того, зазначено, що згідно з ч. 6 ст. 151 КАС України зокрема передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, що проводиться від імені територіальної громади (органу місцевого самоврядування).
Відзиву Позивача на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 1  ст. 308  КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представників Відповідача та Третьої особи, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
Приватне підприємство "Медіт-Сервіс" є суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність у галузі пасажирських перевезень у м. Черкаси за допомогою рухомого складу автобусного парку, а заява про забезпечення позову обгрунтована тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, оскільки будуть укладенні договори на перевезення з іншим перевізником, що призведе до порушення прав ПП "Медіт-Сервіс" та збитків останнього.
Суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову та зупиняючи дію рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 239 від 03.03.2021 «Про визнання переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10» та рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 242 від 03.03.2021 «Про недопущення до участі в конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10 перевізника-претендента ПП Медіт-Сервіс» до набрання законної сили рішенням у справі, виходив з наступного:
- Приватне підприємство "Медіт-Сервіс" більше 20 років займається перевезенням пасажирів на міських маршрутах загального користування, та більш ніж 20 років обслуговує маршрут №28 "Автовокзал - вул. Пацаєва". За цей період колектив неодноразово нагороджувався почесними грамотами за сумлінну працю, високий професіоналізм та активну діяльність в забезпеченні обслуговування жителів міста Черкаси автомобільними перевезеннями
- на балансі Підприємства знаходиться 28 автобусів призначених для перевезення пасажирів по місту.
- не допуск Позивача до конкурсу на визначення автомобільного перевізника за об`єктом конкурсу № 10, за результатами якого визначений переможець, та, з яким може бути укладений договір про перевезення, що завдасть шкоди як інтересам Позивача так і третьої особи, може призвести до негативних наслідків. При цьому без вжиття заходів забезпечення позову в цій частині для усунення негативних наслідків буде необхідно докласти значних зусиль та витрат.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками судді суду першої інстанції, оскільки вважає, що вони не ґрунтуються на правильному застосуванні норм    процесуального права з таких підстав.    
Частиною другою статті    55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. 
Вказане право є не безмежним, і надається у випадку, коли особа вважає, що рішенням суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Відповідно до ч. 1  ст. 150 КАС України  суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно ч. 2  ст. 150 КАС України  забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За правилами ч. ч. 1, 2  ст. 151 КАС України    позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною Відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку Відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими Позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2    ст. 151 КАС України  є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2  ст. 150 КАС України.
Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених  Кодексом адміністративного судочинства України     заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь Позивача.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Позивача до ухвалення рішення у справі.
Як було зазначено вище, відповідно до ч. 2     ст. 151 КАС України  заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими Позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, передумовою вжиття заходів забезпечення позову є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1  статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.
Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - Позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони Відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони Відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 826/8556/17.
Будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Позивача або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат Приватним підприємством "Медіт-Сервіс" не надано. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що, у матеріалах справи відсутні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову будь-яким чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду чи порушує права та інтереси Позивача.
Крім того, Приватним підприємством "Медіт-Сервіс", серед іншого, вказано на протиправність оскаржуваних рішень.
В той же час, наявність очевидних ознак протиправності рішення Відповідача, на які посилається Позивач у своїй заяві про забезпечення позову, може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.
Сама лише незгода Позивача із діями суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 400/722/19.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні вимоги ч. 6 ст. 151 КАС України, за якими не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Відтак, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 239 від 03.03.2021 «Про визнання переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10» та рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 242 від 03.03.2021 «Про недопущення до участі в конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси за об`єктом конкурсу № 10 перевізника-претендента ПП Медіт-Сервіс» до набрання законної сили рішенням у справі, є прямим порушенням положень ч. 6 ст. 151 КАС України, позаяк є втручанням у проведення конкурсу органу місцевого самоврядування, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року.
Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до частини першої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною другої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги Виконавчого комітету Черкаської міської ради, колегія суддів вважає, що порушення норм процесуального права призвели до помилкового вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала судді суду першої інстанції про забезпечення позову - скасуванню.
Щодо стягнення з Приватного підприємства "Медіт-Сервіс" на користь Виконавчого комітету Черкаської міської ради судових витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Приписи частини 1    статті 139 КАС України    визначають, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього    Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Водночас, відповідно до частини 6    статті 139 КАС України    якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Аналіз положень    статті 139 КАС України    дає підстави для висновку, що розподіл судових витрат здійснює суд першої інстанції, який ухвалив рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Право ж суду апеляційної інстанції на зміну цього розподілу виникає у випадку зміни судового рішення або ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.
Оскільки в даному випадку суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу суду першої інстанції з питань забезпечення позову, не приймаючи при цьому рішення по суті позовних вимог, то підстави для стягнення судових витрат - відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 150, 151, 241, 242, 243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Черкаської міської ради - задовольнити.
Ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Медіт-Сервіс" до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - скасувати.
У задоволенні заяви Приватного підприємства "Медіт-Сервіс" про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                      О.М. Оксененко
Повний текст складено 15.04.2021 року.