Справа №756/8403/20                                                               Головуючий в суді І інстанції - Родіонов С.О.
Провадження № 33/824/39/2021                                         Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И
13 травня 2021 року                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі:
судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва  від 16 вересня 2020 року,  
 
в с т а н о в и в:
Постановою судді  Оболонського районного суду м. Києва  від 16 вересня 2020 року
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень;
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого             ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;
на підставі ст.36 КУпАП остаточно призначено  ОСОБА_2  адміністративне стягнення у межах санкції за більш серйозне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він 30 червня 2020 року о 12 годині 10 хвилин,  в м. Києві на пр. С.Бандери, 28а, в порушення п.п. 2.3б, 12.3, 13.1 ПДР України, керуючи транспортним засобом Фольцваген номерний знак                    НОМЕР_1 , при виникненні перешкоди, не вжив всіх необхідних заходів, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду - бетонну огорожу, в наслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.
Крім того, ОСОБА_2 , 30 червня 2020 року о 12 годині 10 хвилин, в м. Києві на пр. С.Бандери, 28а, в порушення п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом Фольцваген,   номерний знак НОМЕР_1  з явними ознаками алкогольного сп`яніння           ( різкий запах з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук) від проходження всіх форм та методів огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно. Указав, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки розгляд був проведений за його відсутності, а відтак, він був позбавлений можливості надати пояснення з приводу обставин події, яка мала місце 16 вересня 2020 року. Поряд з цим,  апелянтом також зазначено про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування транспортним засобом  та передачі його керування  іншій особі, що на думку останнього, свідчить про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП. Просив скасувати оскаржувану постанову. 
ОСОБА_1 та його захисник на неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомив, від захисника Бакумова О.С. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи вказані обставини суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
  Висновки судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП стверджуються схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Дослідивши указані докази суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог  Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу та правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП.
Доводів, які б спростовували наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог Правил дорожнього руху апеляційна скарга не містить та не містить взагалі будь - яких доводів на спростування висновків суду першої інстанції в цій частині.
Також відповідають фактичним обставинам справи і  є обґрунтованими висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1   у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.06.2020, в якому викладені фактичні обставини вчинення правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого водій ОСОБА_1  в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі, іншими доказами. При цьому, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкогольних напоїв та керування транспортним засобом.
Зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про  недоведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не ґрунтуються на матеріалах справи.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.     
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису поліцейські повідомили ОСОБА_1 про наявність ознак алкогольного сп`яніння. Також із зазначеного вище відеозапису вбачається, що у ході фіксації вчиненого адміністративного правопорушення були присутні свідки, відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вчинив у присутності двох свідків. Ці свідки засвідчили таку відмову у протоколі про адміністративне правопорушення та надали письмові пояснення, які знаходяться у матеріалах адміністративної справи.
При цьому суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови, що указує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять даних про  відсторонення його від керування транспортним засобом не грунтуються на матеріалах справи та спростовуються розпискою ОСОБА_6 про отримання ним на зберігання транспортного засобу - автомобіля Фольцваген та він зобов`язався не передавати керування автомобілем ОСОБА_1 протягом доби (а.с.8). 
   Щодо доводів ОСОБА_1 про порушення його прав у зв`язку з проведенням розгляду справи судом першої інстанції у його відсутність, то слід зазначити, що право ОСОБА_1 на участь у розгляді справи було поновлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та його захисник Бакумов О.С. неодноразово повідомлялись про дату та час розгляду справи, однак до суду апеляційної інстанції для надання пояснень з приводу складених протоколів про адміністративне правопорушення жодного разу не з`явились.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП так і вина ОСОБА_1  у їх вчиненні.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Оболонського районного суду м. Києва  від 16 вересня 2020 року щодо  ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.  
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.  
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва  від 16 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                       О.П. Свінціцька