П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2041/20	

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса
                                                                                                           Повний текст судового рішення складений 29.10.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

30.07.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної гвардії України, третя особа військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги по захворюванню, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; зобов`язання призначити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із захворюванням під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності у розмірі 25% від 70 кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2019р.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29.10.2020р. позов задоволений з підстав того, що свідоцтво про хворобу містить формулювання причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 пов`язаного з проходженням військової служби.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апелянт посилається на непідтвердження позивачем факту втрати ним працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.02.2016р. проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Національної Гвардії України. /а.с.13/
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України                             від 27.03.2019р. №7о/с звільнено ОСОБА_1 з військової служби відповідно до п.п. «б» п.2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в запас Збройних Сил України за станом здоров`я з 03.06.2019р. та направлено для взяття на облік до Херсонського ОМВК Херсонської області.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (по стройовій частині) від 03.06.2019р. №122 розірвано контракт про проходження громадянином України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1 /а.с.14/
Водночас, згідно свідоцтва про хворобу від 26.04.2019р. №118р/нс начальнику варти 3 стрілецької роти (КЕОП) в/ч-3056 сержанту ОСОБА_1 встановлено захворювання та непридатність ОСОБА_1 до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час, на основі ст.ст. 53б, 54в, 52в, 64г, 43в графи ІІ Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджених наказ Міністерства оборони України від 2008р. №402.
Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серії 10 ААА №004823 від 27.06.2019р. ОСОБА_1 встановлена ступінь втрати професійної працездатності: 25% одноразово, захворювання, пов`язане з проходженням військової служби. /а.с.15/
29.08.2019р. ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із заявою про вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги по захворюванню та частковій втраті працездатності без встановлення інвалідності (пов`язане з проходженням військової служби) відповідно до п.7 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно п.7 до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №975. /а.с.27/
06.09.2019р. військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомленням від  №3/56/33-1097 відмовила ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що у довідці №004823 про результати визначення ступеня втрати працездатності, зазначено, що захворювання трапилося у період проходження служби, однак не вказано, що воно пов`язане з виконанням службових обов`язків, так як вимагає п.7 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: отримання військовослужбовцем захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності. /а.с.18-19/
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13.11.2019р. у справі                     № 540/1985/19 (набрало законної сили 19.12.2019р.) визнано протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 06.09.2019р. № 3/56/33-1097 у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по захворюванню, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України направити розпорядникові бюджетних коштів - Національній гвардії України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, згідно заяви від 29.08.2019р., відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975. /а.с.21-23/
Протоколом комісії Головного управління Національної гвардії України від 04.02.2019р. №343/975 вирішено не здійснювати ОСОБА_1 виплату одноразової грошової допомоги за встановлені 25% втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням військової служби, оскільки подані документи не підтверджують факт утрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби. /а.с.24, 58-60/
Не погоджуючись з відмовою у призначенні одноразової грошової допомоги по захворюванню, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту та гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі здійснює  Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII  (надалі  - Закон України №2011-XII).
Відповідно до  ст.1 Закону України №2011-ХІІ  соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч.ч.1,2  ст.9 Закону №2011-ХІІ).
Згідно ч. 1  ст.16 Закону України №2011-XII  одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим  Законом  мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідно до п.7 ч.2  ст.16 Закону України №2011-ХІІ, зокрема, у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Частиною 3 ст.16-3 Закону України №2011-ХІІ встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (ч. 6  ст.16-3 Закону України №2011-ХІІ).
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим  Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права (ч. 8  ст. 16-3 Закону України №2011-ХІІ).
Частиною 9  ст.16-3 Закону України №2011-XII  передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975  (надалі - Порядок №975).
За змістом п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до п.7 Порядку №975 у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках, зокрема, від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого  законом  для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Згідно із п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Відмовляючи у призначені позивачу одноразової грошової допомоги відповідач зазначив, що у довідці №004823 від 27.06.2019р. про результати визначення ступеня втрати працездатності містяться посилання про отримання ОСОБА_1 захворювання у період проходження військової служби, однак не зазначено, що воно пов`язане з виконанням службових обов`язків, у розумінні п.7  ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Таким чином, спірним є наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням  військово-лікарською експертизою у нього захворювання пов`язаного з проходженням військової служби.
Пунктом 1.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого  наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402  (надалі - Положення №402) встановлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених військовими комісаріатами, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми) (п.21.4 Положення №402).
Отже, військово-лікарська комісія під час визначення причинного зв`язку захворювання, поранення, контузії, травми, каліцтва, уповноважена використовувати формулювання, які визначені Положенням № 402.
Відповідно до абз.1 п.п.«д» п. 21.5 Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності".
Свідоцтвом про хворобу від 26.04.2019р. №118 р/нс та довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого №004823 від 27.06.2019р.  встановлено, що ОСОБА_1 має захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.
Разом з тим, за змістом ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
У відповідності до п. 2 Порядку №975, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та указами Президента України.
Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
З викладеного слідує висновок, що поняття «під час проходження військової служби» та «під час виконання обов`язків військової служби» законом не ототожнені, проте чинне законодавство визначень їх понять не містить.
Колегія суддів вважає, що оскільки військово-лікарською експертизою встановлена у ОСОБА_1 наявність захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, а не захворювання отриманого під час виконання ним обов`язків військової служби, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п.7 ч.2  ст.16 Закону України №2011-ХІІ та п.7 Порядку №975, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -       

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України задовольнити,  рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року скасувати.
Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
          Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.