Справа № 423/341/20 
Провадження № 22-ц/810/181/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Лозко Ю.П. 
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Сінько А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 14 січня 2021 року ухваленого судом у складі судді Лизенко І. В.
у справі про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_2 
відповідач - ОСОБА_1 

встановив:

06 лютого 2020 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивований тим, що у період з 1998 року по 2008 рік вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні, продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому просила суд,  стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всіх доходів щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення сином навчання, але не пізніше досягнення ним 23 - річного віку.
Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 14 січня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 06 лютого 2020 року і до закінчення ним навчання - 31 серпня 2023 року або до припинення навчання.
Вирішено питання стосовно судових витрат. 
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення відповідно до вимог ст. 199-201 СК України враховуючи його реальну можливість надавати допомогу повнолітній дитині сину ОСОБА_3 .
За доводами апеляційної скарги, судом не повно з`ясовано всі обставини справи, не враховано, що відповідач хоча і займається веденням підсобного господарства, з вирощування поголів`я свиней, від якого має дохід, але також несе значні витрати на його утримання, тому можливості надавати матеріальну допомогу у визначеному судом розмірі відповідач не має.
Правом на відзив позивачка не скористалась.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив з того, що визначення розміру аліментів у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, і до закінчення повнолітнім сином сторін навчання, є справедливим та розумним з огляду на всі встановлені судом обставини справи та з огляду на ті матеріальні потреби, наявність яких довела позивачка, та з урахуванням матеріального стану відповідача, що встановлений на підставі наявних у справі доказів та пояснень сторін. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих правильних висновків суду не спростовують.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Пунктом 20 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу мають дитину сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає з позивачкою, і є студентом Інституту інноваційних технологій та державного управління Російського технологічного університету, м. Москва Російської Федерації, денної форми, навчається на контрактній основі, період навчання з 01 вересня 2019 по 31 серпня 2023 року. 
Вартість навчання за увесь термін - 760 500 російських рублів (за курсом НБУ, який є загальновідомим та становить 3,7911 грн. за 10 російських рублів на день судового розгляду, складає 288 313,16 грн), освітня послуга, згідно договору, надається на замовлення ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про навчання від 24 січня 2020 року, копією договору про надання оплатних освітніх послуг у сфері вищої освіти від 05 липня 2019 року.
Позивачкою ОСОБА_2 оплачено перший та другий роки навчання повнолітнього сина, про що свідчать копії платіжних документів від 05 липня 2019 року, 28 серпня 2020 року.
Позивачка є працездатною, працює та отримує дохід у розмірі 22000 російських рублів на місяць (за курсом НБУ, який є загальновідомим та становить 3,7911 грн. за 10 російських рублів на день судового розгляду, складає 8340,42 грн), що підтверджується довідкою від 11 січня 2021 року.
Відповідач ОСОБА_1 є працездатним, офіційно не працює з 15 червня 2015 року, проте, отримує дохід від ведення підсобного господарства, з вирощування поголів`я свиней для продажу, що ним не заперечується, має у власності квартиру АДРЕСА_1 , та автомобіль ВАЗ-21124, 2008 року випуску, утриманців не має.
За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 77, 78, 80 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів погоджується з наведеним вище висновком суду, оскільки визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчатися після досягнення повноліття, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надавати у визначеному судом розмірі, судом першої інстанції було правильно враховано всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості.
Отже, суд першої інстанції вірно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та правильно керувався нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, вірно встановив обставини справи, і ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.
Доводи скаржника зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, яким суд надав належну правову оцінку. 
Доказів на спростування висновків суду скаржником не надано.
Отже, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 14 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Дата складення повної постанови 26 квітня 2021 року. 

Головуючий                                                                                             Ю.П. Лозко 

Судді: О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький