П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  295/13193/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Зосименко О.М.   
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
15 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 09 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду міста Житомира з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просив скасувати постанову в.о. заступника начальника Київської митниці Держмитслужби України Калиновича 0.0. в справі про порушення митних правил № 1329/10000/20 від 22 жовтня 2020 року за ст. 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення.

2. В обґрунтування вимог вказав про відсутність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення на позивача накладено поза межами встановленого законом строку .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Богунського районного суду  м. Житомира від 09 лютого 2021 року позов задоволено.

3.1. Скасовано постанову в.о. заступника начальника Київської митниці Держмитслужби України Калиновича О.О. від 22.10.2020 року в справі про порушення митних правил № 1329/10000/20 за ст. 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення.

3.2. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Київської митниці Державної митної служби на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн.
 КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Київська митниця Держмитслужби / надалі апелянт/, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обгрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що матеріалами справи повністю доведена суб`єктивна сторона правопорушення у вигляді умислу, оскільки позивачем свідомо вчинено дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Крім того, помилковим також є висновки, що за змістом оскаржуваної постанови дії позивача не є триваючим правопорушенням, що спростовується нормами ч. 1 ст. 467 МК України.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом встановлено, що 24.07.2019 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир» Київської митниці Держмитслужби митним брокером ОСОБА_1 , з метою оформлення в митному режимі «імпорт» товару було подано у електронному вигляді електронну митну декларацію за номером UA 100530/2019/042769 та товаросупровідні документи. Одержувачем вказаного товару є ОСОБА_2 .

7. У гр. 31 ЕМД декларантом заявлено наступні відомості про товар: легковий автомобіль марка HYNDAI модель SANTA FE, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна дизель, номер двигуна D14, інші додаткові дані, рік виготовлення 2008- календарний рік виготовлення 2008-дата першої реєстрації 26.06.2009-країна виробництва- KR. Відповідно до даних вказаних у ЕМД, декларантом ОСОБА_1 здійснений розрахунок платежів, а саме ввізне мито - 6859.28 грн, акциз 46992.42 грн, ПДВ 24488.90 грн.

8. Розрахунок необхідних до сплати платежів, декларантом здійснено з врахуванням календарного року виготовлення транспортного засобу, а саме - 2008 рік. Оформлення вказаного транспортного засобу на даний час є чинним.

9. В подальшому 31.07.2020 головним державним інспектором відділу оперативного реагування № 3 (у м. Житомир) управління забезпечення протидії митним правопорушенням Київської митниці Держмитслужби Коротуном О.І. був складений протокол про порушення митних правил № 1329/10000/20 відносно позивача про порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

10. 22.10.2020р. за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил № 1329/10000/20 від 31.07.2020, в.о. заступника начальника Київської митний Держмитслужби України Калинович О.О. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 1329/10000/20, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 16 917,27 грн. Підставою притягнення вказано невірне зазначення року виготовлення авто замість 2007 року зазначено 2008р., що призвело до недоплати митних платежів.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

11. Позивач зазначав, що оскаржувана постанова суперечить положенням МК України, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Також апелянтом не дотримано визначеного ч. 1 ст. 467 МК України шестимісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності.

12. Доводи апелянта  зазначені в пунктах 4-5 цього рішення.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), Митним кодексом України (надалі - МК України).

15. Згідно з частиною 1 статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

16. Частиною 1 статті  257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

17. Відповідно до частини 2 статті 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом. декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст. 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

18. Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 МК України.

19. В силу вимог частини 4 статті 335 МК України, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

20. Згідно статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

21. Відповідно до частини 8 статті 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

22. Статтею 485 МК України встановлено, що відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ    

23. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем по справі необґрунтовано було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

24. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

25. Положеннями статті 251 КУпАП закріплено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

26. Із протоколу Київської митниці Держмитслужби про порушення митних правил від 1329/10000/20 від 31.07.2020 року вбачається, що висновок про вчинення позивачем дій спрямованих на зменшення розміру митних платежів шляхом зазначення невірних відомостей необхідних для визначення митної вартості товару при митному оформленні товарів контролюючим органом встановлено реальну дату випуску даного автомобіля, а саме 2007 рік випуску.

27. Разом з тим, митне оформлення транспортного засобу було здійснено 24.07.2019 року. Митна декларація була перевірена в установленому порядку.

28. Відповідно до частини 1 статті 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

29. Диспозиція статті 485 вказаного Кодексу передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони правопорушення, і порушення, про яке йдеться в оскаржуваній постанові митного органу щодо позивача (заявлення з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру в митних деклараціях неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості), у даному випадку, не носить триваючого характеру, адже час можливого вчинення останнього, як такого, безпосередньо пов`язаний з поданням відповідних декларацій.

30. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 24 грудня 2020 року по справі N 461/3117/17, від 24 грудня 2020 року по справі N 569/7509/16-а, від 09 липня 2020 року по справі N 640/20172/16-а, від 11 вересня 2018 року по справі N 490/7069/16-а.

31. Отже, правопорушення, вчинення якого ставиться в провину позивачу, не є триваючим, оскільки, може бути скоєне виключно у момент подання митному органу митних декларацій.

32. Таким чином, подання позивачем митної декларації відбувалося 24.07.2019 року, а прийняття Київською митницею Держмитслужби постанови від 22.10.2020 року № 1329/10000/20 відбулося з порушенням строків, встановлених частиною 1 статті 467 МК України.

33. З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для скасування вищезазначеної постанови відповідача.

34. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на позовну заяву, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

35. При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

36. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

37. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

38. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

39. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

40. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а  рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 09 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.