ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11775/20                                                      Суддя першої інстанції: Аблов Є.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                    - Степанюка А.Г.,
суддів                                        - Губської Л.В., Епель О.В.,
при секретарі                     - Закревській І.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на проголошене о 10 годині 24 хвилині додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року, повний текст якого складено 15 лютого 2021 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітрас Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітрас Україна» (далі - Позивач, ТОВ «Сітрас Україна») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2020 року №0004470504.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2020 року позов задоволено частково - визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.02.2020 року №0004470504. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Крім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Сітрас Україна» понесені витрати із сплати судового збору у розмірі 21  020,00 грн.
У листопаді 2020 року ТОВ «Сітрас Україна» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій просило стягнути на користь ТОВ «Сітрас Україна» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві витрати на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 63  000,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 145  017,12 грн.
Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2021 року заяву ТОВ «Сітрас Україна» про ухвалення додаткового рішення задоволено і стягнуто на користь ТОВ «Сітрас Україна» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві витрат на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 63  000,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 145  017,12 грн.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується понесення витрат товариства на професійну правничу допомогу у заявленому останнім розмірі, їх обґрунтованість, пропорційній та зв`язок саме із цією справою. Крім того, суд зауважив на документальному підтвердженні розміру понесених витрат Позивача на проведення експертизи.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким зменшити витрати на правничу допомогу ТОВ «Сітрас Україна». В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, керівник ТОВ «Сітрас Україна» вправі представляти інтереси товариства без залучення адвокатського об`єднання, по-друге, ряд послуг, вказаних у звіті, не може бути виділений окремо від безпосереднього написання позовної заяви, витрати на складання яку є завищеними, по-третє, послуги щодо підготовки копій документів до позовної заяви взагалі не потребують професійних навиків. Також наголошує, що проведення експертного дослідження було ініційоване Позивачем самостійно, у той час як у висновку експерта не відображено жодних спеціальних знань, яких не вистачало суду для ухвалення рішення у справі по суті спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.05.2021 року.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Сітрас Україна» просить залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, належними і допустимими доказами було підтверджено понесені Позивачем витрати на проведення експертизи, по-друге, розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та обсягом проведених адвокатами робіт, у той час як обґрунтованих заперечень щодо визначеного ТОВ «Сітрас Україна» їх розміру ГУ ДПС у м. Києві не надано. Окремо звертає увагу, що право на правову допомогу гарантоване Конституцією України, а відтак твердження Відповідача про можливість Позивача представляти свої інтереси у порядку самопредставництва є безпідставним. Підкреслює, що договором про надання правової допомоги встановлено фіксований розмір гонорару, а відтак вчинення окремих дій, які не потребують спеціальних знань, на вартість послуг не мало впливу.
У судовому засіданні представник Відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю.
Представники Позивача наполягали на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підтвердження загальної суми понесених Позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 145  017,12 грн. останнім надано копію додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 18.05.2020 року (т. 9 а.с. 220-225), копію рахунку-фактури від 15.06.2020 року №2718/01-1 на суму 146  477,52 грн. (т. 9 а.с. 226-227), копію виписки з банківського рахунку ТОВ «Сітрас Україна» за 24.06.2020 року (т. 9 а.с. 228), копію податкової накладної від 24.06.2020 року №39 (т. 9 а.с. 229), копію акта про надання юридичних послуг від 24.06.2020 року (т. 9 а.с. 230), копію звіту АО «Арцінгер» від 30.11.2020 року «Про виконання договору про надання правової допомоги від 30.11.2020 року за період 18.05.2020 року - 30.11.2020 року» (т. 9 а.с. 231-236), витяг з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвокатів Гупало К.П. та Ларіонова М.О. (т. 9 а.с. 238-239).
Судом першої інстанції також встановлено, що відповідно до п. 1.1 додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 18.05.2020 року замовник доручає, а виконавець бере на себе обов`язок надати правову допомогу в адміністративній справі за позовом замовника до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2020 року №0004470504.
Згідно п. 2.1.1 додатку №1 до договору фіксований гонорар АО «Арцінгер» за надання професійної правничої допомоги під час представництва інтересів Позивача в суді першої інстанції складає 4  000 (чотири тисячі) євро в гривневому еквіваленті зо офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним банком України станом на дату виставлення рахунка
У відповідності до звіту про виконання договору про надання правової допомоги від 18.05.2020 року №б/н за період 18.05.2020 року - 30.11.2020 року, сторони погоджують те, що адвокатським об`єднанням «Арцінгер» надано клієнтові наступну професійну правничу допомогу а саме:
1) редагування та фіналізація позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2020 року №0004470504;
2) редагування та фіналізація відповіді на відзив ГУ ДПС у м. Києві;
3) аналіз акта ГУ ДПС у м. Києві від 14.01.2020 року №44/26-1505-04-01/35210744 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Сітрас Україна» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2019 року, податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 12.02.2020 року №0004470504, рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 24.04.2020 року №44/26-1505-04-01/35210744;
4) запит, отримання та опрацювання первинних документів по господарським взаємовідносинам ТОВ «Сітрас Україна» з контрагентами ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У.», ТОВ «Фабер Інтернешенал», ПАТ «ДБК №4», ПАТ «Київенерго», ТОВ «Компанія «Інтеркон» за період вересень 2017 року - жовтень 2019 року;
5) запит, отримання та опрацювання податкової звітності з ПДВ ТОВ «Сітрас Україна» за період вересень 2017 року - жовтень 2019 року, підготовка зведеної таблиці виникнення та руху від`ємного значення з ПДВ для долучення разом із позовною заявою;
6) підготовка та подача до Окружного адміністративного суду міста Києва позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2020 року №0004470504;
7) підготовка додатків до позовної заяви (формування томів по 250 аркушів, нумерування, прошиття, засвідчення) - для суду та Відповідача;
8) підготовка та подача до Міністерства юстиції України адвокатського запиту з метою спростування факту державної реєстрації Міністерством юстиції України листа Державної фіксальної служби України;
9) підготовка та подача до ГУ ДПС у м. Києві адвокатського запиту з метою спростування наявності у ТОВ «Сітрас Україна» податкового боргу;
10) підготовка та подача до ГУ ДПС у м. Києві адвокатського запиту з метою отримання інформації та її документального підтвердження щодо факту проведення та результатів камеральної перевірки податкової декларації з ПДВ за жовтень 2019 року ТОВ «Сітрас Україна»;
11) підготовка та подача до ТОВ «Експертна група «Ес енд Ді» запиту на проведення судово-економічної експертизи у справі;
12) підготовка та подача до Окружного адміністративного суду міста Києва клопотань про оголошення перерви;
13) опрацювання відзиву ГУ ДПС у м. Києві на позовну заяву; подача відповіді на відзив;
14) отримання висновку судово-економічної експертизи;
15) підготовка клопотання про долучення до матеріалів справи висновка експерта;
16) підготовка додаткових пояснень щодо висновку експерта;
17) підготовка клопотання про стягнення на користь ТОВ «Сітрас Україна» витрат на проведення судово-економічної експертизи;
18) підготовка клопотання про стягнення на користь ТОВ «Сітрас Україна» витрат на професійну правничу допомогу;
19) підготовка письмових пояснень щодо рекомендаційного характеру принципу хронології формування від`ємного значення ПДВ;
20) підготовка та подача до Окружного адміністративного суду міста Києва клопотань про ознайомлення з матеріалами справи;
21) підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що адвокатами АО «Арцінгер» здійснено представництво інтересів заявника у судових засіданнях від 23.06.2020 року, 20.08.2020 року, 27.08.2020 року, 22.09.2020 року, 29.10.2020 року, 19.11.2020 року, 25.11.2020 року.
Фактичне понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду першої інстанції, підтверджується випискою з банківського рахунку Позивача за 24.06.2020 року, відповідно до якої ТОВ «Сітрас Україна» на користь АО «Арцінгер» сплачено 146  477,52 грн. згідно рахунку-фактури від 15.06.2020 року №2718/01-1.
Окремо суд зауважив, що на підтвердження розміру понесених витрат на проведення судово-економічної експертизи Позивачем надано наступні документи: 1) договір про надання експертних та консультаційних послуг від 04.06.2020 року №04-06/2001 та додаткову угоду від 04.06.2020 року №1 (т. 9 а.с. 212-216); 2) рахунок на оплату послуг від 04.06.2020 року №04/06-1 (т. 9 а.с. 217); 3) платіжне доручення від 05.06.2020 року №6047 (т. 9 а.с. 218); 4) акт приймання-передачі послуг від 20.07.2020 року №03-20 (т. 9 а.с. 219).
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 132, 134, 139, 252 КАС України, ст. ст. 1, 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), а також врахувавши правові позиції Верховного Суду з цього питання, прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених до стягнення витрат на правову допомогу і на проведення експертизи, оскільки їх понесення Позивачем саме у межах розгляду даної справи підтверджується матеріалами справи.
З такими висновками суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на таке.
Приписи ч. 1 ст. 139 КАС України визначають, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.
Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що обов`язковою умовою для врахування судом таких доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Крім того, колегія суддів, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.01.2021 року у справі № 120/3929/19-а.
Матеріали справи свідчать, що Відповідач до суду першої інстанції подавав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтовуючи його тими ж самими доводами, які викладені в апеляційній скарзі (т. 10 а.с. 19-22).
Перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі їх видів наданих послуг, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави (п. 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. 2); представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6).
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Щодо обґрунтованості витрат, наведених у пунктах 1, 3, 4, 5 звіту про виконання договору про надання правової допомоги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що підготовка позовної заяви належить до такої діяльності адвоката як складання процесуальних документів, до якої входить аналіз матеріалів перевірки, опрацювання первинних документів і податкової звітності, з урахуванням яких позовна заява складається, а також її редагування. Отже, окреме виділення від підготовки і подання позовної заяви таких послуг як аналіз та опрацювання документів, а також її редагування, є необґрунтованим, позаяк відповідні послуги є елементом підготовки позовної заяви (п. 6 звіту), а тому витрати, викладені окремо у пунктах 1, 3, 4, 5 звіту про виконання договору про надання правової допомоги, не можуть бути присуджені з Відповідача, що було залишено поза увагою суду першої інстанції.
З аналогічних підстав судом першої інстанції помилково визнані обґрунтованими такими, що пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги, витрати з редагування та фіналізації відповіді на відзив ГУ ДПС у м. Києві (п. 2 звіту про виконання договору про надання правової допомоги), оскільки відповідні послуги мають включатися у послугу з підготовки і надання відповіді на відзив (п. 13 звіту).
Також, на переконання судової колегії, час підготовки додатків до позовної заяви для суду і Відповідача, є одним із складових елементів процедури підготовки і подання позовної заяви, що безпосередньо випливає з приписів 161 КАС України, у зв`язку з чим такі послуги безпосередньо пов`язані з підготовкою позовної заяви для подання до суду, стосуються її оформлення, а відтак безпідставно виділені в окремий пункт витрат на професійну правничу допомогу (п. 7 звіту). До й у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, й в апеляційній скарзі Відповідач вірно звернув увагу, що згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.12.2018 року у справі №826/856/18, формування томів по 250 аркушів, нумерування та прошиття не потребують спеціальних знань і до видів професійної правничої допомоги не належать.
Щодо пунктів 8-10 звіту, в якому зафіксовано факти надання послуг з підготовки і подання АО «Арцінгер» адвокатських запитів до Міністерства юстиції України, а також ГУ ДПС у м. Києві, то, на переконання судової колегії, відповідні дії вчинені представниками з метою отримання доказів у цій справі, а відтак обґрунтовано віднесені судом до документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.
З приводу обґрунтованості витрат з підготовки і подачі клопотань до Окружного адміністративного суду міста Києва про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні та про участь у судовому засіданні в якості вільного слухача Аташе з економічних питань Посольства Франції в Україна (п. 12 звіту), то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, по-перше, необхідність подання клопотання про оголошення перерви була зумовлена неможливістю своєчасного забезпечення надання висновку експерта, тобто з підстав, що залежали виключно від ініціативи заявника, по-друге, надання окремого дозволу суду будь-якій особі бути присутньою в якості вільного слухача у відкритому судовому засіданні чинним процесуальним законом не передбачено, адже КАС України гарантує принцип гласності судового процесу (стаття 10). Відтак суд першої інстанції помилково визнав обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з підготовкою і поданням до суду клопотань про відкладення розгляду справи і про участь у судовому засіданні вільного слухача. 
Надаючи оцінку обґрунтованості витрат на правничу допомогу в частині підготовки і подачі до ТОВ «Експертна група «Ес енд Ді» запиту на проведення економічної експертизи (п. 11), колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що указаний запит від 04.06.2020 року, з урахуванням доповненого запиту від 04.06.2020 року (т. 8 а.с. 214-215) складається з п`яти абзаців, а відтак витрачання 4 годин на його складання, у тому числі з долученням первинних і звітних документів, є об`єктивно завищеним та не відповідає складності питання. Також не узгоджується з вимогами обґрунтованості витрати, про які зазначено у пункті 15 звіту (підготовка клопотання про долучення до матеріалів справи висновка експерта), оскільки витрати 1,5 години на написання на 1 сторінку клопотання про долучення висновку експерта, а також приєднання до нього оригіналу такого висновку із доказами направлення відповідних документів на адресу ГУ ДПС у м. Києві є завищеними та не потребували такої кількості часу з огляду на нескладність відповідних дій.
Відносно витрат з отримання висновку судово-економічної експертизи (п. 14 звіту) судова колегія звертає увагу, що доказів його особистого отримання працівниками АО «Арцінгер» матеріали справи не містять. Крім того, висновок експерта, як і матеріали експертизи можуть бути направлені замовнику засобами поштового зв`язку, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не може погодитися з позицією суду першої інстанції про те, що указані витрати є такими, що пов`язані з розглядом цієї справи та є обґрунтованими.
Щодо витрат з підготовки додаткових пояснень щодо висновку експерта (п. 16 звіту), то колегія суддів звертає увагу, що аналіз їх змісту (т. 9 а.с. 1-7) свідчить, що вони є стислим відображенням висновку експерта, фактичним відтворенням його положень, а відтак по суті дублюють зміст документа, який вже наявний у матеріалах справи, що унеможливлює віднесення таких витрат до обґрунтованих.
З приводу витрат з підготовки клопотань про стягнення витрат на проведення експертизи (п. 17 звіту), на професійну правничу допомогу (п. 18 звіту), на ознайомлення (п. 20 звіту), підготовки письмових пояснень щодо рекомендаційного характеру принципу хронології формування від`ємного значення ПДВ (п. 19 звіту), а також підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення (п. 21 звіту) й участь у судових засіданнях, то колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що всі відповідні процесуальні дії були вчинені представниками ТОВ «Сіртас Україна», вони є пов`язаними із розглядом цієї справи та є обґрунтованими. При цьому жодних доводів на спростування їх неспівмірності ГУ ДПС у м. Києві висловлено не було.
Надаючи оцінку посилання Апелянта на те, що витрати на написання позовної заяви є завищеними, оскільки зазвичай середня вартість позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва складає 5 - 7,5 тис. грн., колегія суддів звертає увагу, що обсяг зібраних у цій справі матеріалів, особливості її фактичних обставин та спірних правовідносин дає підстави стверджувати про складність цієї справи, що свідчить про обґрунтованість твердження ТОВ «Сітрас Україна» про те, що для підготовки позовної заяви було витрачено більше 11 годин.
Твердження ГУ ДПС у м. Києві по те, що директор ТОВ «Сітрас Україна» мав можливість самостійного представництва інтересів підприємства без залучення АО «Арцінгер», колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За таких обставин та з урахуванням наведених вище висновків колегія суддів приходить до висновку, що, зважаючи на критерії обґрунтованості, співмірності, зв`язку із справою та пропорційності за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Сітрас Україна» підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1  560,00 євро (еквівалент 47  130,56 грн. без урахування ПДВ 9  426,11 грн.), які обраховані виходячи з кількості документально підтверджених годин роботи адвокатів - 29,58.
Щодо висновків суду про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, у розмірі 63  000,00 грн., колегія суддів вважає їх обґрунтованими, оскільки висновки експерта були враховані при розгляді справи судом першої інстанції, а понесення таких витрат підтверджується наявними у матеріалах справи документами, що ГУ ДПС у м. Києві не заперечується.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, стягуючи з ГУ ДПС у м. Києві витрати на професійну правничу допомогу, не врахував доводів Відповідача щодо їх часткової необґрунтованості та завищення, а тому прийшов до передчасного висновку про наявність правових підстав для присудження таких витрат за рахунок контролюючого органу у повному обсязі.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення питання щодо розміру належних до присудження витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнити частково.
Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року - змінити, визначивши, що належні до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітрас Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати на професійну правничу допомогу складають 56  556 (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 67 копійок.
В іншій частині додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            Л.В. Губська

                                                                                                    О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 19» травня 2021 року.