ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи № 496/3298/20
Апеляційне провадження № 22-ц/813/2523/21 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів- Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г,,
за участю секретаря - Кузьмук А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Стороженко Ольги Петрівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 вересня 2020 року, постановлену під головуванням судді Галич О.П., 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та заяви про забезпечення позову
У серпні 2020 рокуОСОБА_1 звернулась до суду з уточненим позовом до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_2 , третя особа: громадська організація «Садове Товариство «Південний» про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.1-2,5-7 виділених матеріалів).
Одночасно ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила: 
-накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0590 га (у тому числі за земельними угіддями: багаторічні насадження - 0,0590 га), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 5121084200:03:001:2192, яка належить ОСОБА_2 ;
-заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь - яких прав та/ або їх обтяжень, вносити будь - які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо вказаної земельної ділянки;
-заборонити ОСОБА_2 та будь-яким фізичним чи юридичним особам вчиняти будь-які дії по демонтуванню огорожі, споруд та будь-які інші дії щодо будівель та споруд, які знаходяться на вказаний вище земельній ділянці, а також проведення на ній будь-яких монтажних, будівельних робіт та розміщення, в тому числі тимчасове, будь-якої монтажної, будівельної техніки, матеріалів, приладів та/або транспортних засобів (а.с.8-10 виділених матеріалів).
Заява обґрунтована тим, що земельна ділянка АДРЕСА_2 та земельна ділянка АДРЕСА_3 Лінія у тому ж селі, кадастровий номер-5121084200:03:001:2192, по суті є однією і тією ж земельною ділянкою, зі зміненою адресою розташування.
Вказувала, що відповідач ОСОБА_2 , як власник земельної ділянки, може здійснити заподіяння шкоди її правам, що полягає в можливому продажу або даруванні речових прав на земельну ділянку, яка є предметом спору, тому є підстави вважати, що ним будуть здійснені заходи щодо укладення договорів з третіми особами та подальше відчуження та реєстрація за третіми особами права власності на спірну земельну ділянку до ухвалення рішення по цій справі, що може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, зробити неефективним захист її прав в обраний нею спосіб. 
Зазначала, що накладення арешту на земельну ділянку та заборона вчинення будь-яких дії по демонтуванню огорожі, споруд та будь-які інші дії на даній земельній ділянці до моменту вирішення спору по суті необхідно для ефективного захисту її порушених та оспорюваних прав, так як є реальна загроза їх порушення шляхом відчуження такої земельної ділянки, пошкодження майна, яке побудоване позивачкою на земельній ділянці, якою вона користується більш ніж вісім років (а.с.8-10 виділених матеріалів). 

Зміст  ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15 вересня 2020 року в заяві про забезпечення позову відмовлено.
Судове рішення, зокрема, мотивовано тим, що судом не встановлено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки у заяві наведені лише припущення позивачки щодо імовірності повторного відчуження відповідачем земельної ділянки, на користь третіх осіб, на підтвердження яких жодних доказів не надано (а.с.14-17 виділених матеріалів).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі адвокат Стороженко О.П. в інтересах  ОСОБА_1  просить   ухвалу  суду від 15 вересня 2020 рокускасувати, ухвалити нове судове рішення, яким  задовольнити заяву про  забезпечення позову, оскільки  оскаржувана ухвала винесена з порушенням процесуального права і підлягає скасуванню.
Доводи скарги зводяться до того, що суд не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існують обставини щодо невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, не з`ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивачка, її вимогам (а.с.19-29 виділених матеріалів).
Правом відзиву учасники судового процесу не скористалися.
Відповідачі, третя особа та їх представники в судове засідання, призначене на 08 червня 2021 року, не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду 
Заслухавши суддю-доповідача, позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч.1ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого законом від 17 липня 1997 року, №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до положень ст.ст. 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. 
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Відмовляючи у заяві про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. В ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження відповідачем ОСОБА_2 спірної земельної ділянки на користь третіх осіб.
Встановлено, що позивачкою дійсно не надано доказів, а судом першої інстанції не встановлено обставин на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна на користь третіх осіб. 
Жодних доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про існування реальних загроз невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, матеріали справи не містять.
Тому самі лише твердження позивачки про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.
Заявниця не довела намірів відповідача ОСОБА_2 відчужити спірну земельну ділянку або чинити перешкоди у виконанні можливого рішення суду. Посилання в заяві про можливість відчуження спірної земельної ділянки на користь третіх осіб без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для її задоволення.
Саме таких правових позицій дотримується Верховний Суд в постановах: від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17, від 21 листопада 2018 року  у справі № 752/6255/18, від 21 серпня 2019 року у справі №761/39201/18, від 13 січня 2020 року  у справі № 922/2163/17.    
Крім того, предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру: про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та договору купівлі-продажу земельної ділянки. 
У разі задоволення позову рішення суду не підлягатимуть примусовому виконанню, а тому позивачка та її представник помилково вважали, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. 
Отже, запропоновані заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку позивачки, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені. 
Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Стороженко Ольги Петрівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 вересня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 14 червня 2021 року.

Головуючий 

Судді: