УХВАЛА

23 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  903/277/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна"   
на рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020, 
постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та
додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021

у справі № 903/277/20
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" (далі - ТОВ "Енсол Україна", позивач, скаржник)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" (далі - ТОВ "Компанія "Гелікон", відповідач)
про стягнення 2     631     849,13 грн,

та за зустрічним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна"
про визнання недійсними додаткових угод,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Енсол Україна" 10.03.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить Суд, зокрема скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020 у справі №    903/277/20 в частині розподілу судових витрат на правову допомогу і прийняти в цій частині нове рішення, не передаючи справу на новий розгляд, яким стягнути з ТОВ "Компанія "Гелікон" на користь ТОВ "Енсол Україна" суму судових витрат на правову допомогу в розмірі 505    000,00 грн; в іншій частині рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020 у справі №    903/277/20 залишити в силі; скасувати повністю постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі №    903/277/20. Крім того, скаржник просить Суд поновити строк на касаційне оскарження та зупинити виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі №    903/277/20.

Ухвалою Верховного Суду від 02.04.2021 касаційну скаргу ТОВ "Енсол Україна" у справі №    903/277/20 залишено без руху з тих підстав: що, на порушення вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України подана касаційна скарга у контексті та з огляду на предмет оскарження (зокрема судового рішення в частині розподілу судових витрат та додаткове рішення) не містить чіткого визначення підстав, на яких подається касаційна скарга з належним обґрунтуванням, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій; в частині доводів касаційної скарги, зазначені в пункті 2.1 "Щодо посилання судом апеляційної інстанції на недопустимі докази" не зазначено відповідної підстави касаційного оскарження, передбаченої відповідним пунктом частини другої статті 287 ГПК України; сплачено судовий збір в неповному обсязі за подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

При цьому, Верховний Суд враховуючи доводи касаційної скарги, зазначені в пункті 2.1, зазначив, що скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та у разі необхідності визначити відповідну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену статтею 287 цього Кодексу.

Вказаною ухвалою надано скаржнику строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання відповідної заяви з зазначенням усіх підстав (підстави) касаційного оскарження судового рішення (судових рішень), визначених (визначені) у конкретному пункті (пунктах) частини другої статті 287 ГПК України з зазначенням конкретних підстав касаційного оскарження з належним обґрунтуванням, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій, а також надати документ на підтвердження сплати (доплати) судового збору в розмірі 25 224,00 грн, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до Державного бюджету України судового збору за розгляд справ Верховним Судом.

Копію ухвали суду від 01.04.2021 отримано скаржником - 07.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а, отже, останній день усунення недоліків касаційної скарги, з урахуванням вихідних днів, припадає на 17.04.2021.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 01.04.2021 у справі №    903/277/20 ТОВ "Енсол Україна" 17.04.2021 (згідно з відмітками на поштовому конверті) подало заяву про усунення недоліків касаційної скарги, яка зареєстрована канцелярією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 20.04.2021. 

До матеріалів заяви про усунення недоліків скаржником додано доповнення до касаційної скарги, платіжне доручення № 28 від 12.04.2021 про сплату судового збору в розмірі 25 224,00 грн та докази надіслання копій матеріалів усунених недоліків відповідачу у справі. 

Згідно з інформацією у виписці про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, кошти у сумі 25 224,00 грн, сплачені відповідно до платіжного доручення  № 28 від 12.04.2021  - зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

В обґрунтування своєї правової позиції ТОВ "Енсол Україна" у доповненнях до касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема незастосування частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 241 ЦК України, статті 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Також скаржник посилається на неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норми права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 668/13907/13-ц та у постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 910/24075/16, від 11.09.2018 у справі № 910/18812/17, від 11.09.2018 у справі № 910/18812/17, від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 у справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 21.05.2018 у справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 у справі № 927/467/17, від 15.03.2017 у справі № 911/4620/15, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17, від 20.03.2019 у справі № 750/8986/17.

Крім того скаржник зазначає, що посилання суду апеляційної інстанції на позиції Верховного Суду, викладених у постановах  від 05.05.2020 у справі № 911/1634/19, від 27.02.2020 у справі № 923/555/19, від 02.10.2019 у справі № 910/22198/17, від 02.04.2019 у справі № 904/2178/18, від 26.02.2019 у справі № 925/1453/16, від 12.06.2018 у справі № 927/976/17, від 20.02.2018 у справі № 906/100/17 не є ревалентними для даної ситуації, а посилання на них є хибними та маніпулятивним, оскільки вони винесені не в аналогічних справах, відносини в них не є подібними відносинам сторін у даній справі.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при зменшенні суми судових витрат, скаржник зазначає, що дії суду є необґрунтованими та суперечать висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.  

Водночас, у поданій касаційній скарзі, ТОВ "Енсол Україна" на обґрунтування своєї правової позиції із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що підставами касаційного оскарження судових рішень, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

При цьому, скаржник у касаційній скарзі зазначає, що: 

- у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 913/399/15, від 05.06.2018 у справі № 916/2084/17 та від 19.06.2018 у справі № 908/4550/15 викладено висновки стосовно того, що обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа. 

- у постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 910/24075/16, від 11.10.2019 у справі № 910/13731/18, від 11.09.2018 у справі № 910/18812/17 та у постановах Верховного суду України від 19.08.2014 у справі № 3-38гс-14 та від 19.08.2014 у справі № 3-59гс14 від 19.08.2014 стосовно того, що частина третя статті    92 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником з перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору. Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність в органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

У поданій касаційній скарзі ТОВ "Енсол Україна", зазначає, що судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема статті 89, 92, 237 - 239, 241 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 9, 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а також норми статей 76, 77, 86, 91 ГПК України.

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ "Енсол Україна" подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

За таких обставин Касаційний господарський суд дійшов висновку, що скаржником на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02.04.2021 у справі №    903/277/20 усунуто недоліки касаційної скарги.  

Згідно з частиною третьою статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є явно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Крім того, в тексті касаційної скарги ТОВ "Енсол Україна" в обґрунтування наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції було отримано 18.02.2021, а тому наявні підстави для поновлення строку на подачу касаційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на матеріали, які додані до касаційної скарги, встановлено, що постанова Північно-західного апеляційного господарського суду ухвалена 10.02.2021, повний текст її виготовлений 15.02.2021, скаржником постанова отримана 18.02.2021, що підтверджується наданою копією поштового конверту Північно-західного апеляційного господарського суду з трек-номером 3300104705418 та інформацією про відстеження даного листа на сайті http://ukrposhta.ua.

Оскільки ТОВ "Енсол Україна" отримало копію оскаржуваної постанови - 18.02.2021, то за приписами частини другої статті 288 ГПК України, останній день, за яким скаржник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, з урахуванням вихідних днів, припадає на 10.03.2021. Водночас касаційну скаргу, як зазначено вище, подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 10.03.2021, що підтверджується відміткою Укрпошта Експрес на поштовому конверті та описом вкладення у цінний лист.

З огляду на зазначене та виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, колегія суддів вирішила визнати наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження поважними та задовольнити клопотання ТОВ "Енсол Україна" про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі №    903/277/20.

Також скаржником в тексті касаційної скарги заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі №    903/277/20, яке мотивоване тим, що внаслідок виконання постанови та додаткової постанови поворот виконання і повернення сторін  до попереднього стану може бути утрудненим або неможливим, з огляду на те, що зі сторони ТОВ "Компанія "Гелікон" можуть бути вчинені дії  з метою ухилення від повернення стягнутих коштів. 

Розглянувши клопотання про зупинення виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі №    903/277/20 до закінчення її касаційного перегляду, Суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19).

Сумніви скаржника щодо дотримання судами попередній інстанцій норм права під час постановлення оскаржених судових рішень покладені в основу касаційної скарги та за умов дотримання та їх відповідності нормам ГПК України є підставою для перегляду цих рішень судом касаційної інстанції. Водночас вони (аргументи для касаційного оскарження) не обґрунтовують підстави для зупинення виконання оскарженого рішення та не можуть аргументовано свідчити про таку необхідність.

Сама по собі незгода учасника судового процесу із судовим рішенням не є достатньою підставою для зупинення його виконання, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення. За таких міркувань Суд відхиляє доводи заявника в цій частині.

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.
У разі зміни або скасування судового рішення після його виконання статтею 333 ГПК України унормовано вирішення питання про поворот виконання рішення, постанови. 

Так, можливе проведення виконавчих дій не є безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).

Суд має право зупинити виконання судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані. 

Разом з тим в ухвалі про зупинення виконання судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення.

Слід зауважити, що за змістом статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. 

Відповідно до частини першої статті 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Крім того, Касаційний господарський суд враховує те, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду. 

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (№ 60750/00, § 43, ЄСПЛ, 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Враховуючи викладене, Суд вважає наведені доводи не достатньо переконливими та аргументованими, тому відмовляє у задоволенні вищевказаного клопотання про зупинення виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі №    903/277/20 до закінчення їх касаційного перегляду.

Водночас ухвалою Верховного Суду від 12.04.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 903/277/20 за касаційною скаргою ТОВ "Компанія "Гелікон" на додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі №    903/277/20; призначено розгляд касаційної скарги у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на 13 травня 2021 року о 14:00.

За таких обставин, враховуючи, що ТОВ "Енсол Україна" оскаржується, зокрема додаткова постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі № 903/277/20, яка також оскаржуються за касаційною скаргою ТОВ "Компанія "Гелікон", колегія суддів дійшла висновку про здійснення спільного розгляду вказаних касаційних скарг.

Керуючись статтями 119, 234, 287, 288, 294, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України,  Верховний Суд - 

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" про поновлення строку на касаційне оскарження на рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі № 903/277/20 - задовольнити. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" пропущений строк на подання касаційної скарги.

2. Відкрити касаційне провадження у справі № 903/277/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" на рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі №    903/277/20.

3. Призначити розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" до спільного розгляду разом з касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на 13 травня 2021 року о  14:00 у приміщенні суду за адресою: м.    Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 302 (третій поверх).

4. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 07 квітня 2021 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м.    Київ, вул. О.Копиленка, 6.

5. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" про зупинення виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі №    903/277/20 до закінчення їх перегляду Верховним Судом - відмовити. 

6. Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в Україні Верховний Суд роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про право сторін брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                                    І. Булгакова