ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року 

м. Київ
справа № 812/1926/17
адміністративне провадження № К/9901/50346/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит"
на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 (суддя Петросян К.Є.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 (колегія у складі суддів Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., Сухарька М.Г.)
у справі №812/1926/17 
за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області 
до товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" 
про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах.

I. РУХ СПРАВИ

1.          Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» про стягнення заборгованості по витратам на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових за Списком №1 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 в загальній сумі 610701,00 грн.
2.          Рішенням Луганського Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2018, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018, позов задоволено повністю.
3.          У касаційній скарзі ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» зареєстроване як юридична особа, у стані припинення не перебуває.
5.          У відповідача є заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 на користь управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області становить 610701,00 грн. Заборгованість підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1, які були надіслані відповідачу та отримані останнім, карткою особового рахунку платника, розрахунком суми боргу, розрахунком суми позову.
6.          Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 відповідачем не оскаржені та не скасовані. 
7.          Позивачем на адресу відповідача було надіслано для розгляду та підписання акт звірки суми заборгованості по пільгових пенсіях за списком № 1 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017, однак підписаний відповідачем вказаний акт на адресу Пенсійного органу не надходив.
8.          Оскільки відповідач добровільно заборгованість не сплатив, позивач звернувся до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» має обов`язок по відшкодуванню Пенсійному фонду України витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівника підприємства, у тому числі, за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 в загальній сумі 610 701,00 грн.
10.          Суд апеляційної інстанції окремо зазначив, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не було порушено права відповідача на справедливий суд, а збір доказів з метою всебічного розгляду справи є прямим обов`язком суду.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11.          Відповідач у касаційній скарзі наголошує, що суд першої інстанції порушив ряд норм процесуального права, а суд апеляційної інстанції безпідставно не звернув увагу на такі порушення. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції повинен був розглянути справу без виклику осіб на підставі первинно поданих позивачем документів, а витребування судом у позивача додаткових документів поставило відповідача у нерівне положення по відношенню до позивача та фактично позбавило відповідача можливості викласти додаткові аргументи щодо суті спору. 
12.          Позивач у відзиві на касаційну скаргу просив суд рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, звернув увагу на судову практику у подібних правовідносинах. 

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального та дійшов таких висновків. 
14.          Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
15.          За приписами частини 4 цієї статті суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
16.          Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
17.          Колегія суддів звертає увагу, що відповідач не надав доказів на спростування заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за списком №1 за спірний період ні в запереченнях на позов, ні в апеляційній та касаційній скаргах.
18.          Посилання касатора на той факт, що позовні вимоги взагалі не зрозумілі (невідомо, яке відношення зазначені у розрахунок особи мають до підприємства відповідача) є безпідставним, оскільки в матеріалах справи наявні відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які отримані відповідачем до подання позивачем цієї позовної заяви, проте суди встановили відсутність факту оскарження відповідачем зазначених розрахунків у встановленому порядку.
19.          Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що під час розгляду аналогічного позову (за інший період, але щодо тих самих осіб, справа №812/964/17) відповідач не заперечував проти позову з процесуальних підстав, а висловлював заперечення по суті спору.
20.          Суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що під час апеляційного провадження відповідач мав змогу надати пояснення та відповідні докази з приводу заявлених позовних вимог, проте не зробив цього.
21.          Колегія суддів підтримує висновок суду апеляційної інстанції, що збір доказів з метою всебічного розгляду справи є прямим обов`язком суду. Відкладення розгляду справи з метою отримання доказів не є процесуальним порушенням і не може бути підставою для скасування судового рішення як в апеляційному так і в касаційному порядку.
22.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій.
23.          Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
24.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року у справі №812/1926/17 залишити  без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб