УХВАЛА

23 квітня 2021 року 
м. Київ
справа №  908/768/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 
та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 
у справі № 908/768/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ"
до Бердянської міської ради Запорізької області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 
про визнання недійсним договору оренди землі та припинення права оренди земельної ділянки,
В С Т А Н О В И В:
26.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" повторно надіслало на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 (повний текст складено 26.10.2020) та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 у справі № 908/768/20, після повернення вперше поданої касаційної скарги на зазначене судове рішення ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 03.03.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Суховий В.Г. - головуючий (доповідач), Берднік І.С., Міщенко І.С. 
У зв`язку з обранням судді Сухового В.Г. членом Вищої ради правосуддя (рішення XVIII чергового з`їзду суддів України від 09.03.2021) 16.03.2021 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 908/768/20.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 16.03.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К.- головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ  О.В.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" залишено без руху, визнано підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, вказано на необхідність навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав.
Зазначену ухвалу скаржник отримав 08.04.2020, що підтверджується даними, які містяться на сайті Укрпошти при перевірці поштового відправлення за трек-номером 0101616012674 та відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 
На виконання вимог вказаної ухвали, Товариством з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" 12.04.2021 подано клопотання про усунення недоліків (отримане Судом 16.04.2021). У тексті вказаного клопотання скаржник обґрунтовує підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, наводячи аналогічні підстави тим, що були визнані Судом неповажними (скаржник копію ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 про залишення касаційної скарги без руху не отримував; після подання первісної касаційної скарги систематично відвідував поштове відділення "Укрпошта", проте працівники відділення повідомляли скаржнику про відсутність листів, відправником яких є Верховний Суд або інші судові органи, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" не було можливості дізнатися про наявність ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №  908/768/20; оскільки Товариству з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" ухвала про залишення касаційної скарги без руху належним чином не була вручена (через недбалість працівників АТ "Укрпошта"), недоліки скарги не були усунуті у визначені законом строки з причин, які не залежали від останнього; про наявність ухвал Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 та від 17.02.2021 скаржник дізнався лише 23.02.2021, отримавши у відділенні поштового зв`язку копію ухвали від 17.02.2021 про повернення касаційної скарги; у Касаційного господарського суду у складі Верховного суду не було правових підстав для повернення касаційної скарги, оскільки скаржником не була отримана ухвала про залишення касаційної скарги без руху, а тому скаржник не може вважатися належним чином повідомленим про відповідне судове рішення.
Водночас, скаржник повторно звертає увагу Суду на недбалість працівників АТ "Укрпошта", що має свій вияв у не надісланні листоношею копії ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 про залишення касаційної скарги без руху та повідомленні скаржнику про відсутність відправлень від Касаційного господарського суду та додає до заяви довідку відділення АТ "Укрпошта" від 08.04.2021 № 08-04/21.
Розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, Суд дійшов висновку, що підстави, наведені скаржником у клопотанні не можуть вважитися поважними з огляду на таке.
За змістом ч. 2 ст. 288 ГПК України, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту такого судового рішення, у зв`язку з чим заявник має довести обставини щодо наявності у нього правових підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надати суду касаційної інстанції належні докази, що підтверджують дату отримання/неотримання копії оскаржуваної постанови (зокрема, конверт поштового відправлення або довідку пошти щодо надходження/ненадходження кореспонденції із суду апеляційної інстанції) або, відповідно до ч. 3 вказаної статті, навести інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження з підтвердженням їх належними доказами, з урахуванням яких суд касаційної інстанції має надати оцінку доводам щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Суд вважає за необхідне зазначити, що як передбачено положеннями ст. ст. 42, 43 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.
Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою контакт-центру суду та/або за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.
Первісна касаційна скарга на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 у справі № 908/768/20 була подана 26.11.2020 і Касаційний господарський суд своєю ухвалою від 24.12.2020 поновив строк на касаційне оскарження у справі № 908/768/20 та залишив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" без руху з підстав недодержання заявником вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.
Скаржник стверджує, що про наявність вказаної ухвали йому стало відомо лише 23.02.2021 після отримання у відділенні поштового зв`язку копії ухвали від 17.02.2021 про повернення касаційної скарги.
При цьому Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 908/768/20 була оприлюднена 28.12.2020, однак скаржник посилаючись на вину працівників поштового відділення щодо не надання інформації про відправлення та не вручення скаржнику відповідної ухвали не зазначає, що саме заважало останньому дізнатися про прийняте судом рішення за допомогою контакт-центру суду та/або за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень, або, що заважало скористатись правом, передбачим положеннями ст. 42 ГПК України щодо ознайомлення з матеріалами справи.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.
Дану касаційну скаргу скаржник надіслав до суду касаційної інстанції лише 26.02.2021, тобто зі значним порушенням встановленого Законом строку на касаційне оскарження постанови апеляційного господарського суду, яка ухвалена 15.10.2020 (повний текст складено 26.10.2020), останній день оскарження якої закінчився 16.11.2020, без належного обґрунтування причини пропуску процесуального строку. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом ( ч. 3 ст. 13 ГПК України).
За наведених обставин вбачається, що скаржник, будучи обізнаним про судове провадження, враховуючи, що сам подавав касаційну скаргу, та як стверджує намагався дізнатися про винесене Касаційним господарським судом рішення, не скористався своїм правом на звернення до суду касаційної інстанції в межах строку, визначеного приписами ГПК України.
У справі "Устименко проти України" (Рішення від 29.10.2015) Європейський суд з прав людини зазначив, що задовольнивши клопотання про поновлення процесуального строку, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежившись вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, національним судом було порушено п. 1 ст. 6 Конвенції.
Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Таким чином, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, суд має вказати підстави поновлення строку, і такі підстави мають бути об`єктивними і не можуть залежати від суб`єктивних чинників, якими керувався скаржник, та які призвели до пропуску строку на касаційне оскарження в даному випадку.
Скаржником в клопотанні не наведено непереборних обставин, що позбавили його можливості звернутися до суду раніше ніж 26.02.2021, оскільки самі лише факти про неотримання копії ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 про залишення касаційної скарги без руху, про вину працівників поштового відділення, про необґрунтоване повернення касаційної скарги, оскільки скаржником не була отримана ухвала про залишення касаційної скарги без руху, а тому скаржник не може вважатися належним чином повідомленим про відповідне судове рішення, що на думку скаржника є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, а дії Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" носять суб`єктивний характер і є такими, що залежали виключно від свідомого волевиявлення скаржника.
Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 908/768/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки наведені в клопотанні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Керуючись ст.ст. 13, 119, 234, 235, 292, п. 4. ч. 1 ст. 293 ГПК України, Суд,-
У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 у справі № 908/768/20. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                          Могил С.К.  

Судді:                                                                                                 Волковицька Н.О. 

                                                                                                          Случ О.В.