ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 р.	Справа № 480/605/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Ральченка І.М. ,  Бершова Г.Є. ,
                              за участю секретаря судового засідання   Сузанського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання     прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за заявою    ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення   по справі                            № 480/605/20 за позовом      ОСОБА_1 до   Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа:  Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді,                     ,
ВСТАНОВИВ:
 В січні 2020 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі – відповідач), в якому просив скасувати висновок щодо результатів оцінювання його службової діяльності у 2019 році,  з оцінкою "негативна", скасувати виданий відповідачем  наказ №578 – к  про його звільнення  з посади на підставі п.3 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" та, відповідно, поновити його на посаді заступника начальника головного Управління державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Сумський області.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року в задоволенні позову було відмовлено.
Постановою  Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 по справі № 480/605/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2020   по справі № 480/605/20 скасовано.
Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги    ОСОБА_1 задоволено.     
Визнано протиправним та скасовано висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності щодо заступника начальника - Головного управління Державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Сумській області ОСОБА_1 , з оцінкою "негативна", затвердженого наказом Державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 11.12.2019 №569-к "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва територіальних органів Держпродспоживслужби у 2019 році".
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 11.12.2019 №569-к "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва територіальних органів Держпродспоживслужби у 2019 році" в частині затвердження результатів оцінювання службової діяльності заступника начальника Головного управління Державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Сумській області ОСОБА_1 з оцінкою "негативна".
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів "Про звільнення ОСОБА_1 " від 16.12.2019    № 578-к.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Сумській області з 08.01.2020.
Стягнуто на користь    ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту     споживачів (вул. Б. Грінченка, буд. 1, код ЄДРПОУ 39924774) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп. та за подання апеляційної скарги   в сумі 2  522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн 40 коп.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі                           № 480/605/20 заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 по справі  №  480/605/20.
Виправлено описку в скороченому та повному тексті постанови Другого апеляційного адміністративного суду від  01.04.2021 по справі № 480/605/20, вказавши в тексті постанов правильне найменування відповідача "Державна служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту  споживачів".
В задоволенні заяви Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про виправлення описки відмовлено. 
07.04.2021 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Заява вмотивована тим, що у суді першої інстанції 19.02.2020 та 25.08.2020 до матеріалів справи надавалися докази оплати позивачем наданої правової допомоги, а саме: копії договору про надання правової допомоги від 16.12.2019, додаткової угоди від 16.12.2020, актів приймання-передачі наданих послуг від 19.02.2020 та від 18.08.2020, прибуткових касових ордерів від 19.02.2020 та від 18.08.2020 на загальну суму 15100,00 грн. Зазначені  докази надсилалися відповідачу, але жодних заперечень від відповідача стосовно розміру витрат на правову допомогу до матеріалів справи не надходило. Оскільки судом апеляційної інстанції під час  прийняття постанови не вирішено питання про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката, просив суд ухвалити додаткове рішення, яким  стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (ЄДРПОУ 39924774) на користь позивача 15100,00 грн  витрат на правову допомогу.
Не погодившись вимогами позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, третя особа надала заперечення на подану позивачем заяву, в якій вказала, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу не було надіслано третій особі - Головному управлінню Держпродспоживслужби в Сумській області, тому суд повинен був застосувати правові наслідки, передбачені ч. 9 ст. 79 КАС України та не брати до уваги будь-які докази, якщо такі були надані суду для з визначення витрат на правову допомогу. Вказує, що заявлені витрати на правову допомогу не деталізовано належним чином, зокрема в наданих документах не вказано розгорнутий обсяг виконаних робіт та витрачений час на виконання робіт щодо правової допомоги. Стверджує, що позивачем не надано доказів взаємозв`язку між сплаченими позивачем спеціалісту у галузі права коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, зокрема звіту з детальним описом робіт, здійснених витрат тощо.  Звертає увагу, що крім відсутності платіжних документів позивачем не було надано витяг з книги обліку доходів та витрат, що підтверджують фактичне одержання грошових коштів, в якості самозайнятої особи, що також є підставою для відмови в задоволенні відповідних вимог.
Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив заяву задовольнити в повному обсязі.
Представник третьої особи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив відмовити в задоволенні заяви представника позивача в повному обсязі.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому, даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 КАС України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз положень ст. 134 КАС України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Згідно до положень ч.ч. 1-6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).
З матеріалів справи вбачається, що представником позивача до закінчення судових дебатів в справі, а саме: 20.02.2020, були подані докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9600 грн (а.с. 78-82, т. 1), зокрема: 
- договір про надання правової (правничої) допомоги від 16.12.2019, укладений між адвокатом Авраменком О.В. та ОСОБА_1 ;
- додаткова угода № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.12.2019, в якому сторони погодили перелік юридичних послуг;  
- акт приймання - передачі виконаних робіт від 19.02.2020, в якому сторони дійшли згоди про надання правових послуг на суму 9600 грн за таким переліком: надання консультації Клієнту (1 година) - 400,00 гривень, - аналіз наданих Клієнтом документів (2 години) - 600,00 гривень, - складання адвокатських запитів до Державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (3 запити) - 1500,00 гривень; - аналіз отриманих у відповідь на запити документів (2 години) - 600,00 гривень; - складання позовної заяви (вивчення судової практики, опрацювання нормативноправової бази, підготовка та засвідчення копій документів для суду та відповідно до кількості сторін у справі, подання позовної заяви до суду (5 годин) - 5000,00 гривень; - складання заяви про забезпечення позову - (2 години) - 1000,00 гривень; - складання клопотання про витребування доказів (1 година) - 500,00 гривень;
- копію прибуткового ордеру № 3 від 19.02.2020 на суму 9600 грн; 
- копію свідоцтва  про право на заняття адвокатською діяльністю.
Також, представником позивача до закінчення судових дебатів у справі були подані докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн.,  а саме: 
- акт приймання - передачі виконаних робіт від 18.08.2020, в якому сторони дійшли згоди про надання правових послуг на суму 5500 грн за таким переліком:  підготовка відповіді на відзив - 1500,00 гривень; участь у судових засіданнях у справі №480/605/20 за позовом ОСОБА_1 до Держспожислужби України, призначені на 20.02.2020, 10.03.2020, 25.05.2020, 22.06.2020 (4 засідання) - 4000,00 грн із розрахунку 1000,00 грн за одне судове засідання;
- копію прибуткового ордеру № 3 від 19.02.2020 на суму 9600 грн (т. 2 а.с. 70-72)
При цьому, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, згідно яких: «…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
…При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг".
Так, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, значення справи для позивача у порівнянні з розміром судових витрат, які він просить стягнути з відповідача, колегія суддів вважає, що справедливою та співмірною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу є 12900 грн. 
До складу витрат, що підлягають стягненню  на користь позивача, колегія суддів не включає    послуги  на загальну суму 2600 грн з надання консультацій клієнту в розмірі 400 грн, аналіз наданих клієнтом документів (600 грн), аналіз отриманих у відповідь на запити документів (600 грн), позаяк надання таких послуг не підтверджено документально. На думку суду, такі послуги за своєю суттю охоплюються послугою з правничої допомоги при підготовці та складенні позовної заяви, а тому не підлягають відшкодуванню в окремому порядку. Крім того, позивачем не було надано належних доказів отримання таких послуг, детального опису цих послуг, а саме з якими документами адвокат ознайомлювався.
Так само колегія суддів не включає до складу правових витрат понесені позивачем витрати на складання заяви про забезпечення позову (1000 грн), оскільки ухвалою суду від 30.01.2020 у цій справі у задоволенні заяви відмовлено.  
Щодо інших наданих послуг на правничу допомогу, то суд апеляційної інстанції вважає, що  позивачем надано до суду належні та допустимі докази, відповідно до статей 132, 134, 139 КАС України щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому участь адвоката у судових засіданнях у справі №480/605/20, призначених на 20.02.2020, 10.03.2020, 25.05.2020, 22.06.2020, підтверджується протоколами судових засідань.
Колегія суддів відхиляє доводи третьої особи про те, що  позивачем не було надано витяг з К ниги обліку доходів та витрат, що підтверджують фактичне одержання грошових коштів, в якості самозайнятої особи, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України пов`язує можливість відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, саме із наявністю у нього такого статусу, що підтверджується відповідним свідоцтвом, а не з тим чи виконує адвокат свої податкові зобов`язання щодо обліку результатів діяльності та чи подає він звітність податковому органу.
Жодного обгрунтування щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу відповідачем у цій справі не наведено. До того ж колегія суддів звертає увагу на те, що позивач просить стягнути витрати на правову допомогу з відповідача - Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, а тому саме цей суб`єкт владних повноважень може висувати заперечення проти заявленої до відшкодування суми, а не третя особа.
Доводи третьої особи про те, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу не було надіслано  Головному управлінню Держпродспоживслужби в Сумській області, колегія суддів відхиляє, адже представником третьої особи неодноразово здійснювалося ознайомлення з матеріалами справи, відповідно останній був обізнаний з долученими представником позивача до матеріалів справи доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу  в розмірі 12900 грн та наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 252, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.   
          Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь    ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )         за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту   споживачів (вул. Б. Грінченка, буд. 1, код ЄДРПОУ 39924774) судові витрати на професійну правничу допомогу   в сумі 12         900 (дванадцять тисяч дев`ятсот) грн.         
          Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	І.М. Ральченко    Г.Є. Бершов   	
Повний текст постанови складено  08.06.2021.