П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/9134/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді – доповідача	Кравця О.О.	
судді –	Зуєвої Л.Є.	
судді – за участю секретаря	Коваля М.П. Юрчак М.Р. 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДСНС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року по справі № 420/9134/20, прийнятого у відкритому судовому засіданні у складі судді Бжассо Н.В., за адміністративним позовом Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» до Головного управління ДСНС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

17 вересня 2020 року ДП «Одеський морський торговельний порт» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДСНС в Одеській області, в якому просило:
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 13.08.2020 року за № 229 «Про проведення позапланових перевірок» в частині призначення проведення позапланової перевірки Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» на виконання абз. 4 п. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;
визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 27.08.2020 року № 48;
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року позов був задоволений повністю.

II.          КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ  ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ  УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року ДСНС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги апелянт, обґрунтовує тим, що підставами проведення перевірки було Доручення прем`єр-Міністра України та перевірка виконання позивачем вимог припису, за результатом проведення попереднього заходу нагляду (контролю), що відповідає вимогам п. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». При цьому апелянт зауважує, що Законом №877 не вимагається вказувати у наказі лише одну підставу для проведення перевірки.
Апелянт також вказує на те, що наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 13.08.2020 року № 229 «Про проведення позапланових перевірок» містить найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки відповідно до вимог статті 7 Закону № 877.
Крім того апелянт зазначає, що в акті перевірки зазначаються дані про останній проведений захід державного нагляду (контролю), де вказано, що останній плановий захід проведено з 10.04.2018 по 23.04.2018, Акт № 42 від 23.04.2018 року; припис щодо усунення порушень: видавався; його вимоги: не виконано. У розділі акту «Перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю)» перевірялись тільки питання що стосувались попереднього заходу про що свідчать відмітки у даному розділі (так, ні, не розглядалося) та відмітки у попередньому приписі. У приписі в описі порушень, які необхідно усунути, також зазначається дата, з якої раніше пропонувалося до виконання дане порушення. У кожному пункті припису № 48 від 27 серпня 2020 року після невиконаного порушення, зазначені дати, з якої пропонувалось до виконання, дане порушення.
30.03.2021 року позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на законність рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

III.          ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: 

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.124 -127 КАС України.
Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав: 

IV.          ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Судом першої інстанції встановлено, що   відповідно до доручення Прем`єр-Міністра України від 06.08.2020 року № 33547/0/1-20, у зв`язку із надзвичайною ситуацією техногенного характеру (вибухом 2700 тонн аміачної селітри), що сталася 04 серпня 2020 року в морському порту у м. Бейруті (Ліванська Республіка), внаслідок якої загинуло 137 осіб, близько 5 тис. осіб постраждало, десятки людей вважаються зникли безвісти, визначено провести позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони праці, техногенної та пожежної безпеки суб`єктами господарювання, які зберігають аміачну селітру насипом для застосування на підприємствах будь-якої галузі, а також, використовують її для виготовлення кальцієвої селітри, комплексних і рідких мінеральних добрив.
Відповідно до наказу ГУ ДСНС України в Одеській області від 13.08.2020 року № 229, на виконання доручення Прем`єр-Міністра України від 06.08.2020 року № 33547/0/1-20 про проведення позапланової перевірки державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства техногенної та пожежної безпеки суб`єктами господарювання, які зберігають аміачну селітру насипом для застосування на підприємствах будь-якої галузі, а також, використовують її для виготовлення кальцієвої селітри, комплексних і рідких мінеральних добрив, та абзацу 4 пункту 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» призначено здійснити позапланові заходи державного нагляду (контролю) у визначені терміни та виключно посадовими особами згідно з додатком.
Згідно з п. 19 додатку до зазначеного наказу предметом перевірки ДП «Одеський морський торговельний порт» є: дотримання вимог пожежної безпеки, техногенної безпеки та цивільного захисту згідно Доручення Прем`єр-міністра України № 33547/0/1-20 від 06.08.2020 року та перевірка виконання суб`єктом господарювання попереднього припису.
17.08.2020 року посадовим особам ГУ ДСНС України в Одеській області видано посвідчення № 92 на проведення позапланової перевірки ДП «Одеський морський торговельний порт», згідно з яким, предметом перевірки є: додержання (виконання) вимог пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього державного нагляду (контролю).
Позапланова перевірка ДП «Одеський морський торговельний порт» проведена у період з 18.08.2020 року по 20.08.2020 року.
За результатом перевірки складено акт № 85 від 20.08.2020 року, з огляду на який, відповідачем не виявлено порушень з боку позивача законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки суб`єктами господарювання, які зберігають аміачну селітру насипом для застосування на підприємствах будь-якої галузі, а також, використовують її для виготовлення кальцієвої селітри, комплексних і рідких мінеральних добрив, проте, виявлено що позивачем не виконано вимоги попереднього припису, який видано під час проведення перевірки у період з 10.04.2018 по 23.04.2018 року. 
На підставі акту перевірки № 85 від 20.08.2020 року, відповідачем винесено Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 27.08.2020 року № 48.
Приписом від 27.08.2020 року № 48 було встановлено факт невиконання вимог попереднього припису від 27.04.2018 року №33, а саме:
- п.1 ширину прорізу на шляхах евакуації, із середнього сходового маршу до коридору першого поверху, виконати не менше 0,8 м (Будівля управління порту);
- п.4 колишнє приміщення тиру обладнати системою автоматичної пожежної сигналізації (Спортивний комплекс);
- п.12 приміщення насосних з перекачування легкозаймистих та горючих рідин обладнати автоматичними установками пожежогасіння (Відділ матеріально-технічного комплексу АЗС);
- п.16 для всіх будівель і приміщень складського призначення визначити категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки (Комплекс складської роботи та технологічного проектування-інженерної служби Склади «Червоні пакгаузи»);
- п.18 другий та третій поверх складської будівлі обладнати автоматичними системами протипожежного захисту  (Комплекс складської роботи та технологічного проектування-інженерної служби Склади «Червоні пакгаузи»);
- п.19 надати проектну документацію на реконструкцію, технічне переоснащення складських приміщень, а саме закладання другого виходу та встановлення метало пластикової перегородки яка затверджена у встановленому порядку (Комплекс складської роботи та технологічного проектування-інженерної служби Склади «Червоні пакгаузи»);
- п.20 змонтувати протипожежне вікно 2-го типу в адміністративному приміщенні (приміщенні комірника) яке розташоване у складі (Комплекс складської роботи та технологічного проектування-інженерної служби Склади «Червоні пакгаузи»);
- п.23 складські приміщення зберігання легкозаймистих матеріалів обладнати автоматичною установкою          пожежогасіння (Комплекс складської роботи та технологічного проектування-інженерної служби Склади «Червоні пакгаузи»);
- п.25 приміщення експериментального цеху обладнати системою пожежної сигналізації відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (Виробничий комплекс механізації і технології);
- п.34 складські приміщення, ремонтні майстерні та приміщення діагностики обладнати внутрішнім протипожежним водогоном з розрахунку зрошення кожної точки приміщення не менш ніж двома струменями води, з витратою 2,5 л/с кожна (Адміністративно-побутова будівля ДКЦ Судноверф Україна);
- п.35 для всіх будівель і приміщень виробничого, складського призначення автобази визначити категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки "Норми визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою", а також клас зони за "Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок" (далі - НПАОП 40.1-1.32-01), у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць (Адміністративно-побутова будівля ДКЦ Судноверф Україна);
- п.103 провести переглядання планів локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій з урахуванням всіх чинників небезпеки;
- п.111 працівників ДП «Одеський порт» забезпечити засобами колективного захисту;
- п.114 забезпечити встановлення          вуличних гучномовців в місцях масового скупчення працівників та населення (за погодженням з відповідним органом ЦО та НС). Забезпечити всі виробничі, службові та адміністративні приміщення, а також приміщення навчальних і лікувальних закладів радіотрансляційними точками (радіоприймачами відповідного діапазону для районів, де немає проводового мовлення) для гарантованого приймання програм державного радіомовлення.
- п.116 розробити та надати до ГУ ДСНС України в Одеській області план усунення недоліків.
V.  РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ТА ОЦІНКА СУДУ :

Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України №  877-V від 05.04.2007 року "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"(надалі – Закон №  877-V ).
Статтею 1 Закону №  877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;   заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;
Статтею 66 Кодексу цивільного захисту України встановлено способи здійснення державного нагляду (контролю). Так, закріплено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №  877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є:
подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;
виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;
перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);
звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;
неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;
доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;
настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.
Також, частиною 1 статті 6 вказаного Закону визначено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону №  877-V, суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 7 Закону №  877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Згідно ч. 8 ст. 7 Закону №  877-V припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Європейська Конвенція про захист  прав людини та основоположних  свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція)  , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР  від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України  є частиною національного законодавства.
Згідно ч.1  ст.6 Конвенції  , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Згідно статті 1 Першого протоколу  до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Отже, вищевказана норма  гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.
Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд  при вирішенні справи керується принципом верховенства права,  відповідно до якого зокрема людина,  її права  та  свободи визнаються    найвищими   цінностями   та   визначають   зміст   і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип  з  урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. 
Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).
Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та  п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року  ).
Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).
Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

(1)          Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у    статті 2 КАС України    (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що підставою для прийняття наказу № 229 від 13.08.2020 року стало доручення Прем`єр-Міністра України від 06.08.2020 року № 33547/0/1-20 та перевірка виконання позивачем попереднього припису у відповідності до вимог абз.4 п.1 ст.6 Закону №877.
При цьому апеляційний суд зауважує, що Законом №877 не вимагається вказувати у наказі лише одну підставу для проведення перевірки.
Судами 1-ї та апеляційної інстанцій встановлено, що акт перевірки № 85 від 20.08.2020 року не містить відомостей щодо виявлення відповідачем порушень ДП «Одеський морський торговельний порт» вимог щодо зберігання та використання аміачної селітри.
Проте, актом перевірки встановлено, що позивачем не було виконано вимоги попереднього припису, який видано під час проведення перевірки у період з 10.04.2018 по 23.04.2018 року. При цьому, в акті перевірки зазначаються дані про останній проведений захід державного нагляду (контролю), де вказано, що останній плановий захід проведено з 10.04.2018 по 23.04.2018, Акт № 42 від 23.04.2018 року; припис щодо усунення порушень: видавався; його вимоги: не виконано. У розділі акту «Перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю)» перевірялись тільки питання що стосувались попереднього заходу про що свідчать відмітки у даному розділі (так, ні, не розглядалося) та відмітки у попередньому приписі. У приписі в описі порушень, які необхідно усунути, також зазначається дата, з якої раніше пропонувалося до виконання дане порушення. У кожному пункті припису № 48 від 27 серпня 2020 року після невиконаного порушення, зазначені дати, з якої пропонувалось до виконання, дане порушення.
Встановивши факт неусунення перелічених порушень, відповідачем видано відповідний припис.
Скасовуючи наказ № 229 від 13.08.2020 року суд 1-ї інстанції виходив з того, що наказ, додаток до наказу та посвідчення №92 не містять конкретизації щодо номеру та дати попереднього припису.
Апеляційний суд вважає такий висновок помилковим, оскільки вимогами ч.1 ст.7 Закону №877 не передбачено вимог щодо такої конкретизації, а лише має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. Крім того, єдиним попереднім приписом , який  надавався  ,  був саме припис, який був  виданий під час проведення перевірки у період з 10.04.2018 по 23.04.2018 року.
Посвідчення №92 від 17.08.2020 року також відповідає вимогам ч.3 ст.7 Закону №877, а саме в графі «Перелік питань, які є предметом здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) та необхідність яких стала підставою для його проведення» зазначено - додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки суб`єктом господарювання, який зберігає аміачну селітру насипом для застосування на підприємствах будь-якої галузі, а також використовують її для виготовлення кальцієвої селітри, комплексних і рідких мінеральних добрив та перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю). Також у вищевказаному посвідченні на проведення позапланового заходу вказано інформацію про проведення попередньої планової перевірки, що проводилась в період з 10 по 23 квітня 2018 року. Таким чином вказано, що позапланова перевірка стосується припису що виданий за результатами проведеної планової перевірки у період з 10 по 23 квітня 2018 року (а/с 12).
При цьому, апеляційний суд зауважує, що матеріали справи не містять будь яких-доказів надання підприємством протягом більш двох років інформації про виконання вимог припису, що виданий за результатами проведеної планової перевірки у період з 10 по 23 квітня 2018 року.
Крім того доводи позивача щодо незаконності припису ґрунтуються виключно на аргументах щодо протиправності наказу про проведення перевірки та є похідними від них.
Таким чином апеляційний суд приходить висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову , так як  суб`єктом владних повноважень доведено, що спірні наказ та припис є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом №877 , тобто ,  втручання державного органу у право на мирне володіння майном, яке гарантовано ст.1 Першого протоколу Конвенції  було  законним і  переслідувало легітимну мету "в інтересах суспільства" для охорони здоров`я населення, та забезпечило "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи, а протилежний висновок суду 1-ої інстанції є необґрунтованим . 

(2) Висновки апеляційного суду:

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що неправильне застосування судом 1-ої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи призвели до  неправильного вирішення позову, та про  наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування   рішення суду 1-ої інстанції та ухвалення нового судового рішення – про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст.6 та ст.1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист  прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308,310,315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДСНС в Одеській області – задовольнити, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року – скасувати.
Ухвалити у справі нове судове рішення:
У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття ,та може бути, у разі відповідності  вимогам  ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду  протягом 30-ти днів  

Повне судове рішення складене та підписане 28 квітня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Кравець О.О.	
Судді	    	Коваль М.П.    Зуєва Л.Є.