ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 червня 2021 року                                                                                м.Суми
                                                               Справа №582/1101/20 
                                                               Номер провадження 22-з/816/56/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного судув порядку спрощеного позовного провадження питання про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Недригайлівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, 

В С Т А Н О В И В:
Недригайлівський районний суд Сумської області рішенням від 15 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Сумський апеляційний суд постановою від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Л.Є. залишив без задоволення.
Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 15 лютого 2021 року в даній справі залишив без змін.
15 квітня 2021 року представником  ОСОБА_2 – адвокатом Селяніною Ю.О. було подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що судові витрати відповідача складають 5000 грн, а докази на підтвердження сплати судових витрат будуть надані суду додатково.
24 травня 2021 року представником ОСОБА_2 – адвокатом Селяніною Ю.О. апеляційному суду подано заяву у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України про розмір судових витрат, які понесла ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом справи та заявлено, що на підтвердження понесених витрат після ухвалення рішення будуть надані відповідні докази в межах передбаченого процесуальним законом строку.
26 травня 2021 року до суду подано клопотання про вирішення питання розподілу судових витрат понесених ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
У запереченнях на заяву представник ОСОБА_1 – адвокат Солошенко Л.Є. просить у задоволенні заяви відмовити. Вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 136 ЦПК України. Крім того, відповідачкою не надано достатніх доказів, на підставі яких наявна можливість визначити розмір її витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, яку вона понесла/або очікує понести. Посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18 та у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 – адвоката Селяніної Ю.О., позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Солошенко Л.Є., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявапро відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу .
Таким чином, витрати сторони, пов`язані з оплатою правової допомоги у суді апеляційної інстанції, відповідно до норм діючого ЦПК України входять до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Виходячи з приписів п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачкою послуг адвоката та понесених витрат в суді апеляційної інстанції.
Зокрема, відповідно до п. 1.1., 4.1 Договору про надання правової допомоги від 12 квітня 2021 року відповідно до цього договору, адвокат приймає на себе доручення клієнта про надання юридичної допомоги щодо виконання функції представника ОСОБА_2 з питань, що пов`язані із здійсненням захисту порушених прав та інтересів клієнта в Сумському апеляційному суд по справі № 582/1101/20; сума гонорару адвоката за цим договором визначається в розмірі 5000 грн (а. с. 244, Т.1).
26 травня 2021 року разом з клопотанням про розподіл судових витрат представником позивачки – адвокатом Селяніною Ю.О. було подано копію акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 12 квітня 2021 року, що роботи передбачені пунктом 1.1. Договору: усна з вивченням документів консультація клієнта щодо захисту його прав в Сумському апеляційному суді, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, підготовка та написання клопотання про долучення письмових доказів по справі, участь в судових засіданнях, виконано якісно, в повному обсязі та в строк, згідно з умовами Договору. 
Відповідно до п. 2 вказаного акту за виконану роботу клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 5000 грн (а. с. 2, т. 2).
Отже у вказаному акті вказано детальний розрахунок наданих послуг та визначено фіксований розмір гонорару адвоката.
Оплата відповідачкою вказаних послуг з надання правничої допомоги підтверджується копіями прибуткового касового ордеру та відповідною квитанцією на суму 5000 грн (а. с. 6-7, т. 2). 
Суд також враховує положення ч. 6 ст. 137 ЦПК України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представник відповідача – адвокат Солошенко Л.Є. в своїх запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення вказала, що відповідачкою не надано достатніх доказів, на підставі яких наявна можливість визначити розмір її витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, яку вона понесла/або очікує понести.
Проте, суд з огляду на умови договору про надання правничої допомоги, враховуючи складання та підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені та в інтересах відповідачки, участь адвоката Селяніної Ю.О. у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції в інтересах відповідачки, дійшов висновку, що в даній конкретній справі, витрати на правничу допомогу підтверджені матеріалами справи.
Щодо відсутності детального опису робіт, слід зазначити що в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами в Договорі про надання правової допомоги від 12 квітня 2021 року у фіксованому розмірі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а детальний опис виконаних адвокатом робіт міститься в акті приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг.
Отже, наявні правові підстави для відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу.
Проте, апеляційний суд враховує заперечення сторони позивача щодо неспівмірності витрат, та з врахуванням складності справи та обсягу необхідних послуг, наданих адвокатом, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, який також брав участь у справі в суді першої інстанції та був обізнаний з матеріалами справи, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 гривень витрат на оплату правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 133; 137; 141; 270; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 2000 гривень 00 копійок судових витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                 Т.А. Левченко 

Судді:                                                                        О.І. Собина 

       С.С. Ткачук