ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Гаращенко В.В.
                                                                                                      суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року                                                                                         Справа № 580/852/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                                Епель О.В., 
суддів:                                                        Карпушової О.В., Лічевецького І.О.,
за участю секретаря                               Сакевич Ж.В.,
представника позивача                    Нора А.Г.,
представника відповідача                    Попової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі 

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю 
«Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор»

до                     Східного міжрегіонального управління 
Державної податкової служби по роботі 
з великими платниками податків

про                     визнання дій протиправними,
визнання протиправним та скасування акта опису майна, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (далі - Відповідач) про:
- визнання протиправними дій Відповідача щодо проведення опису в податкову заставу алкогольної продукції (в асортименті) виробництва ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» згідно з актом опису майна від 28.02.2019 № 2/28-10-47-16/31082518;
- визнання протиправним і скасування складеного Відповідачем акта опису майна від 28.02.2019 № 2/28-10-47-16/31082518.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позов було відмовлено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за Позивачем обліковується податковий борг і підстави, які встановлюють заборону проведення опису майна Позивача - алкогольних напоїв в асортименті, відсутні.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що Відповідачем не було з`ясовано право власності Позивача на описані ним алкогольні напої, не визначено їх кількості, балансової вартості та її відповідності сумі податкового боргу.
При цьому, Апелянт зазначає, що оскаржуваний ним акт опису майна є невмотивованим та не відповідає вимогам до акта індивідуальної дії.
Разом з тим, Апелянт вказує, що опис майна Відповідачем було здійснено без фактичного прибуття податкового керуючого за адресою місцезнаходження товариства.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2019 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
          Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, зазначаючи, що майно Позивача було описано на суму його податкового боргу, відповідно до вимог чинного законодавства.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019 витребувано додаткові докази у справі.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 провадження в цій справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 2340/5002/18.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 провадження у справі поновлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 замінено відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на його правонаступника - Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 та від 30.03.2021 витребувано додаткові докази у справі, продовжено строк розгляду цієї справи та оголошено перерву в судовому засіданні.
У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник відповідача в режимі відеоконференції проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні в частині мотивів з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16.04.2018 Відповідачем прийнято податкову вимогу №210-47, якою Позивача зобов`язано сплатити податковий борг на загальну суму 6409455,66 грн.
У зв`язку з наявністю у Позивача податкового боргу начальником Запорізького управління Офісу ВПП ДФС прийнято рішення №2/28-10-47-16 від 19.04.2018 про опис майна товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» у податкову заставу.
З метою опису майна в податкову заставу листом від 18.02.2019 №8011/10/28-10-47-16 Відповідач звернувся до Позивача з проханням надати повний перелік готової продукції, що перебуває у власності позивача.
На запит контролюючого органу Позивач відповіді не надав, тому Офісом ВПП ДФС листом від 21.02.2019 № 8832/10/28-10-47-12 було запрошено Позивача на ознайомлення та підписання акта опису майна в податкову заставу.
28.02.2019 податковим керуючим Астрахануевою І.М. , яка призначена на підставі наказу Офісу ВПП ДФС №245 від 06.02.2019, складено акт опису майна - готової продукції в податкову заставу № 2/28-10-47/16/31082518.
Позивач, вважаючи протиправними дії Відповідача щодо проведення опису майна в податкову заставу, а також вважаючи протиправним відповідний акт опису майна, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Пунктами 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України - податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
У пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Згідно з п.п. 89.2, 89.3 ст. 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Відповідно до п. 87.3 статті 87 Податкового кодексу України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, надане ним у заставу іншим особам, якщо така застава зареєстрована у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави.
Згідно з пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Пунктом 91.3 статті 91 ПК України передбачено, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. 
У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз норм чинного законодавства надає підстави стверджувати, що право податкової застави виникає в силу закону та не потребує письмового оформлення, опис майна проводиться на підставі рішення контролюючого органу, а акт опису майна лише фіксує певний перелік майна.
При цьому, підставою для звільнення майна з податкової застави є відповідний документ, що засвідчує закінчення подій, наявність яких зумовили виникнення права податкової застави.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом судового розгляду в цій справі є акт опису майна в податкову заставу від 28.02.2019 та дії податкового органу щодо проведення такого опису згідно з цим актом.
Разом з тим, безпосередньо акт опису майна лише фіксує певний перелік майна та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Складання акту опису, по суті полягає у викладенні/відображенні на паперовому носії певної інформації, що є фактично технічним процесом створення документа та завершальною стадією виконання організаційно-технічних дій по завершенню створення документу.
Таким чином, акт опису майна не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки він лише фіксує відповідні обставини, на підставі зазначеного акту не створюються відповідні правовідносини та не порушуються права позивача. 
Отже, такий акт, а також дії щодо його складання не підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства і оскарження такого акту не підпадає під судову юрисдикцію взагалі.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 560/495/19, від 20.08.2020 у справі № 808/2726/16 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування апеляційним судом при розгляді цієї справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність достатніх та необхідних підстав для задоволення цього позову, але неправильно застосував норми матеріального та процесуального права і визначив мотиви відмови в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування.
Таким чином, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» підлягає задоволенню частково, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року в мотивувальній частині - зміні, а в іншій частині - залишенню без змін.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» - задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року - змінити у мотивувальній частині, виклавши його в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 12 травня 2021 р.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      О.В. Карпушова

                                                                                                       І.О. Лічевецький