ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 червня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/1075/20	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Колоколова С.І.
суддів: Головея В.М., Савицького Я.Ф.
секретар судового засідання – Глущенко Т.А.
за участю представників учасників справи:
від позивача: Кравчук Р.Ю., Посадова інструкція від 29.04.2020;
від відповідача: Драгун А.С., ордер №1006461 від 03.06.2021;
від третьої особи: Танасійчук Г.М., розпорядження Міського голови від 27.10.2020 №1415к
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Велар Груп» 
на рішення Господарського суду Одеської області від „20” січня 2021р., повний текст якого складено та підписано „01” лютого 2021р.
у справі № 916/1075/20
за позовом Управління капітального будівництва Одеської міської ради
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Велар Груп» 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Одеська міська рада
про спонукання вчинити певні дії,      

головуючий суддя – Шаратов Ю.А.
місце прийняття рішення: Господарський суд Одеської області

          В судовому засіданні 03.06.2021 року згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 

ВСТАНОВИВ:

          У квітні 2020р. Управління капітального будівництва Одеської міської ради звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велар Груп», в якому просило суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Велар Груп» звернутися до Управління капітального будівництва Одеської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси при реконструкції павільйону під адміністративно-офісну будівлю за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, 3/1 та надати документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта.
          Позовні вимоги, із посиланням на частину третю статті 11, статті 14, 526, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, частину першу статті 216, статтю 218 Господарського кодексу України, частину першу статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, підпункт 3 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX, обґрунтовані невиконанням відповідачем законодавчо встановленого обов`язку звернутися протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкту до Управління капітального будівництва Одеської міської ради з заявою про визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси при реконструкції павільйону під адміністративно-офісну будівлю за адресою: м. Одеса, провулок Світлий, 3/1. 
           Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.01.2021 у справі №916/1075/20 (суддя Шаратов Ю.А.) позов задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю “Велар Груп” звернутися до Управління капітального будівництва Одеської міської ради  із заявою про визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси при реконструкції павільйону під адміністративно-офісну будівлю за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, 3/1та надати документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Велар Груп”  на користь Управління капітального будівництва Одеської міської ради  витрати на сплату судового збору в розмірі 2 102,00 грн.           
          В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що у відповідача, як замовника будівництва на підставі отриманого дозволу на будівельні роботи від 11.01.2020 № ОД 112200111083, виник обов`язок звернутися до ДКВ ОМР із заявою про визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси з наданням документів, які підтверджують вартість будівництва об`єкта, в порядку та на підставі підпункту 3 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX.
          Не погодившись з прийнятим рішенням Господарського суду Одеської області від 20.01.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю “Велар Груп”  звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Одеської області від 20.01.2021 у справі №916/1075/20 від 20.01.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви Управління капітального будівництва Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велар Груп» про спонукання вчинити певні дії в межах справи №916/1075/20 у повному обсязі.
            Скаржник вважає судове рішення незаконним та ухваленим із порушенням норм діючого матеріального та процесуального права з наступних підстав.
          Так, скаржник зазначає, що задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із того, що у ТОВ “Велар Груп” як замовника будівництва на підставі отриманого дозволу на будівельні роботи від 11.01.2020 № ОД 112200111083, виник обов`язок звернутися до ДКВ ОМР із заявою про визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси з наданням документів, які підтверджують вартість будівництва об`єкта, в порядку та на підставі підпункту 3 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX.
          Разом з тим, апелянт, із посиланням на статті 1, 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, позицію Великої палати Верховного Суду викладену у постанові від 08.10.2019 у справі № 911/594/18, зазначає, що забудова земельної ділянки полягає у створенні на земельній ділянці об`єктів будівництва, тобто розташування на певній території, яка відноситься до відання органу місцевого самоврядування, будівель чи споруд. Здійснення ж капітального ремонту чи реконструкції об`єкту будівництва, що не пов`язано зі зміною площі чи конфігурації по відношенню до земельної ділянки, не свідчить про забудову земельної ділянки, оскільки об`єкт будівництва вже створений. 
          Крім того, скаржник зазначає, що відповідно до відомостей у Декларації про початок виконання будівельних робіт ТОВ «Велар Груп» здійснює реконструкцію павільйону, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, тобто не відбувається додаткова забудова земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт. 
          Вищенаведені  умови, на думку скаржника, виключають наявність в нього обов`язку у зверненні до УКБ ОМР із заявою про визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси.
          Таким чином, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що позивачем не надано відповідних доказів щодо зміни геометричних розмірів  приміщення, реконструкція якого проводиться  ТОВ «Велар Груп», окрім того,  не зазначено щодо отримання товариством будь-яких документів, які б підтверджували дійсне здійснення забудови земельної ділянки, що має обов`язковим наслідком сплату пайової участі.
          Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Велар Груп» про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено;  поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Велар Груп» строк на апеляційне оскарження;  зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 20.01.2021 року у справі № 916/1075/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Велар Груп» на рішення Господарського суду Одеської області від „20” січня 2021р. у справі  №916/1075/20; призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Велар Груп»  на 03 червня 2021 року о 10:30 год. 
          У судовому засіданні 03.06.2021 року представники позивача та третьої особи заперечували  проти задоволення апеляційної скарги.
          Представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу.
Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, судова колегія апеляційної інстанції дійшла наступних висновків.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, за результатами проведеного Управління капітального будівництва Одеської міської ради моніторингу Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулюванням зазначених документів (далі – Реєстр дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України) було виявлено, що в січні 2020 року зареєстровано дозвіл на будівельні роботи №ОД 112200111083, найменування об`єкта будівництва – «Реконструкція павільйону під адміністративно-офісну будівлю за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, 3/1», замовник будівництва – товариство з обмеженою відповідальністю «Велар Груп».
11.01.2020 ТОВ «Велар Груп» було отримано дозвіл на будівельні роботи № ОД 112200111083 на реконструкцію павільйону під адміністративно-офісну будівлю за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, 3/1
Таким чином, позивач зазначає, що з моменту отримання дозволу на виконання будівельних робіт, у відповідача виник обов`язок протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкту звернутися до органів місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо вказаного об`єкта будівництва. 
Однак, в порушення норм  підпункту 3 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX, відповідачем не було надано  документи, що підтверджують вартість реконструкції об`єкта.
Позивач також вказує на те, що ним листами від 27.01.2020 № 02-05/167-07 та  від 19.03.2020 № 02-05/478 було поінформовано ТОВ «Велар Груп» про необхідність звернення до Управління капітального будівництва Одеської міської ради  із заявою щодо визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси, а також надання документів для визначення розміру пайової участі при реконструкції павільйону під адміністративно-офісну будівлю за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, 3/1. 
Однак відповідачем було проігноровано ці листи та до теперішнього часу товариство не звернулось до Управління  капітального будівництва Одеської міської ради  із відповідною заявою про визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси, а також надання документів для визначення розміру пайової участі при реконструкції павільйону під адміністративно-офісну будівлю за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, 3/1, що і стало підставою для звернення із даним позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення з наступних підстав.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і, в залежності від встановлених обставин, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для судового захисту.
Відповідно до частин першої, третьої статті 11, частини першої статті 14 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 610, частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні” від 20.09.2019 № 132-IX, установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту. Розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом), зокрема, для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.
Підпунктом 3 пункту 2 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні” від 20.09.2019 № 132-IX, встановлено, що замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.
Частиною першою статті 37 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” від 17.02.2011 № 3038-VI, передбачено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Відповідно до інформації  Реєстру дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, наданої позивачем, яка також є загальнодоступною у мережі Інтернет на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва,  11.01.2020 замовнику - Товариству з обмеженою відповідальністю “Велар Груп” (код ЄДРПОУ 41911240) видано дозвіл на будівельні роботи № ОД 112200111083, найменування об`єкта будівництва – “Реконструкція павільйону під адміністративно-офісну будівлю за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, 3/1”, клас наслідків СС2, кадастровий номер земельної ділянки 5110137500:49:005:0048. 
Вказані обставини відповідачем не заперечуються. 
Згідно із пунктами 1.1, 2.2.37 Положення про управління капітального будівництва Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011  № 384-VI, управління є виконавчим органом Одеської міської ради, створюється відповідно до Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”. Одним із завдань Управління  капітального будівництва Одеської міської ради є надання на розгляд комісії з визначення пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Одеси матеріалів розрахунку щодо визначення розміру пайової участі.
Листами від 27.01.2020 № 02-05/167-07 та від 19.03.2020 № 02-05/478 було поінформовано ТОВ “Велар Груп” про необхідність звернення до Управління  капітального будівництва Одеської міської ради із заявою щодо визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси, а також надання документів для визначення розміру пайової участі при реконструкції павільйону під адміністративно-офісну будівлю за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, 3/1. Однак Відповідачем було проігноровано ці листи.
Посилання скаржника про відсутність у нього обов`язку звернення до  Управління  капітального будівництва Одеської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси на підставі підпункту 3 пункту 2 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні” від 20.09.2019 № 132-IX колегіє суддів не приймаються, з огляду на наступне. 
Колегія суддів погоджується з вірним висновком господарського суду щодо недоцільності посилань скаржника на правову позицію Великої палати Верховного Суду викладену у постанові від 08.10.2019 у справі № 911/594/18, оскільки цей висновок зроблено за результатами розгляду вимог з іншим предметом позову та з інших підстав. А саме, у справі  № 911/594/18 розглядалася вимога про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста в редакції, наведеній у прохальній частині позовної заяви, яка надсилалась відповідачу як замовнику будівництва в порядку переддоговірного врегулювання. Підставою позову було не укладення вказаного договору відповідачем відповідно до норм статті 40 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” від 17.02.2011 № 3038-VI.
У справі, що розглядається, № 916/1075/20, предметом позову є вимога про зобов`язання звернутися із заявою про визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури. Підставою позову є обставинна невиконання вказаного обов`язку, встановленого підпунктом 3 пункту 2 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні” від 20.09.2019 № 132-IX.
Окремо слід зазначити, що саме Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні” від 20.09.2019 № 132-IX, який набрав чинності 17.10.2019, було виключено статтю 40 із Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” від 17.02.2011 № 3038-VI.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” від 17.02.2011 № 3038-VI, у редакції Закону України від 17.10.2019 № 199-IX, який набув чинності 01.12.2019, будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва. 
Тобто реконструкція також є будівництвом у розумінні наведеної норми. 
Отже, колегія суддів цілком погоджується з вірним висновком господарського суду, що у ТОВ “Велар Груп”, як замовника будівництва на підставі отриманого дозволу на будівельні роботи від 11.01.2020 № ОД 112200111083, виник обов`язок звернутися до ДКВ ОМР із заявою про визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси з наданням документів, які підтверджують вартість будівництва об`єкта, в порядку та на підставі підпункту 3 пункту 2 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні” від 20.09.2019 № 132-IX.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни рішення Господарського суду Одеської області від 20.01.2021.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями  129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,   колегія суддів 
ПОСТАНОВИЛА:
1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Велар Груп»  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 20.01.2021 у справі №916/1075/20-  без змін.
Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.
        
         Повний текст постанови 
         складено та підписано
         08.06.2021р.
   
 Головуючий суддя                                                                             С.І. Колоколов

  Суддя                                                                                             В.М. Головей

Суддя                                                                                              Я.Ф. Савицький