П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/13242/20	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

представників: апелянта/позивача - Некрасової А.М. (в режимі відеоконференції), відповідача - Копиці С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Болград Еліос" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року (суддя Радчук А.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 24.02.2021) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Болград Еліос" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

30 листопада 2020 року ТОВ "Болград Еліос" звернулося до адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.11.2020 року:
- №122/15-32-04-02/41107727 про зменшення суми бюджетного відшкодування в розмірі 6 326 815,00 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 1  581  704 грн.;
- №128/15-32-04-02/41107727 про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за липень 2020 року в розмірі 2  824  819 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у задоволенні позову товариства відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ТОВ "Болград Еліос" подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити його позов повністю.
В обґрунтування скарги апелянт, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві, посилається на відсутність будь-якого аналізу з боку суду першої інстанції її змісту та додаткових пояснень, відсутність жодної відповіді з боку суду на аргументи позивача та наведення мотивів з боку суду щодо свого рішення. Також, апелянт наполягає, що під час перевірки ним було надано до контролюючого органу повний пакет належним чином оформлених первинних документів, проте перевіряючими належним чином вони не аналізувалися та не були прийняті до уваги.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення представників апелянта/позивача - Некрасової А.М. та відповідача - ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Болград Еліос" зареєстровано як юридичну особу виконавчим комітетом Боградської РДА та взято на податковий облік в контролюючому органі 30 січня 2017 року.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру платників про реєстрацію платника податку на додану вартість, ТОВ "Болград Еліос" зареєстровано платником ПДВ, номер діючого свідоцтва №200420760 від 01.10.2018 року.
Основна діяльність товариства: 42.22-будівництво споруд електропостачання та телекомунікації.
У період з 5 жовтня 2020 року по 9 жовтня 2020 року посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, статті 79 ПК України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Болград Еліос" з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за липень 2020 року (податкова декларація з ПДВ №9204274689 від 18.08.2020).
За результатом перевірки складено акт №583/15-32-04-02/41107727 від 16.10.2020 року (а.с.8-15), згідно висновків якого встановлено порушення платником податків:
- абзацу "б" пункту 200.4 статті 200 ПК України - ТОВ "Болград Еліос" завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 6  326  815 грн.;
- пункту 44.1, пункту 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 ПК України - завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 2  824 819 грн.
6 листопада 2020 року, на підставі зазначеного акту ГУ ДПС в Одеській області винесено податкові повідомлення-рішення:
- №122/15-32-04-02/41107727 про зменшення суми бюджетного відшкодування в розмірі 6 326 815,00 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 1  581  704 грн.;
- №128/15-32-04-02/41107727 про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за липень 2020 року в розмірі 2  824  819 грн.
Незгода з вказаними рішеннями зумовила ТОВ "Болград Еліос" звернулося до суду з адміністративним позовом про їх скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ "Болград Еліос" суд першої інстанції погодився з висновками акту перевірки та вирішив, що контролюючим органом обґрунтовано прийнято оспорювані податкові повідомлення-рішення.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке.
Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку
Вказані вимоги законодавства зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин, з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника податків негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту. При цьому, суди повинні перевірити відповідність рішення контролюючого органу вимогам, зокрема, принципу обґрунтованості, справедливості та співрозмірності заподіяної платником шкоди державним інтересам та настання відповідальності за такі дії.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі – ПК України).
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року №996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі – Закон №996-ХIV).
За визначенням статті 1 Закону №996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Аналіз наведених норм свідчить, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
З матеріалів справи вбачається, що згідно поданої ТОВ "Болград Еліос" до податкового органу декларації за липень 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість №9204274689 від 18.08.2020р.) було заявлено бюджетне відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку. Заявлена сума бюджетного відшкодування була відображена в рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за липень 2020 року, яку було сформовано з урахуванням залишку від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні та звітний податкові періоди, у загальній сумі 7  126  815,00 грн., у т.ч. за грудень 2019 року – 1  129  017,00 грн. та за липень 2020 року – 5  997  798,00 грн.
Податковий кредит товариства було сформовано на підставі складених Генеральним підрядником податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкові накладні були складені Генеральним підрядником на підставі первинних документів, складених за результатами господарської діяльності між ТОВ "Болград Еліос" як Замовником та ТОВ "Еліос Стратегія" як Генеральним підрядником за договором генерального підряду на будівництво сонячної електростанції за №10/05 від 10.05.2018 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 21-34).
Відповідно до пункту 13.2 статті 13 цього Договору обсяг робіт включає в себе, без обмеження переліком:
розробка основних технічних рішень (ОТР);
розробка Проектної Документації та Робочої Документації;
будівельно-монтажні Роботи, включаючи загальнобудівельні, спеціальні та інші будівельні Роботи, а також Роботи з підключення Об`єкту до Зовнішньої Інфраструктури (зовнішніх електричних мереж);
технічний нагляд за виконанням робіт;
авторський нагляд за виконанням робіт;
пусконалагоджувальні Роботи, а також введення Об`єкту в експлуатацію;
придбання (самостійно і від свого імені) Обладнання (включаючи запасні частини), для включення до складу Об`єкта, включаючи його завантаження, транспортування, перевантаження, зберігання, розвантаження, сертифікацію, ревізію і вхідний контроль, монтажні пуско-наладку;
придбання (самостійно від свого імені) Матеріалів для включення до складу Об`єкта в порядку і на умовах, визначених Договором, в тому числі їх закупівля транспортування, розвантаження, завантаження, зберігання, сертифікацію, ревізію та вхідний контроль, і використання при виконанні робіт;
інструктаж та навчання персоналу Замовника;
отримання дозволу на будівництво, введення в експлуатацію, ліцензію на виробництво електроенергії, "зелений тариф", підписання Замовником договору з ДП "Гарантований і покупець" та включення до балансуючої групи виробників за "зеленим тарифом".
Зі змісту пункту 37.1 ст. 37 Договору вбачається, що прийом-передача виконаних Генпідрядником Робіт проводиться Замовником на підставі актів виконаних робіт.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, ТОВ "Болград Еліос" на вимогу контролюючого органу надало податкову інформацію у вигляді пояснень на їх документальне підтвердження (а.с. 73-78), а саме, крім цього Договору, надало укладені Додаткові угоди:
- №1 від 01.04.2019 року;
- №2 від 02.04.2019 року;
- №3 від 03.04.2019 року;
- №4 від 26.12.2019 року.
Отримані Замовником від Генпідрядника на виконання Договору Акти прийому-передачі виконаних робіт, послуг:
- від 04.02.2020 року, згідно до якого здійснено передання виконаних робіт, послуг з будівництва Сонячної електростанції в сумі 6  774  056,86 грн., в т.ч. ПДВ 1  129  009,48 грн. (а.с.  67);
- від 31.07.2020 року, згідно якого здійснено передання виконаних робіт, послуг з будівництва Сонячної електростанції в сумі 52  935  744,19 грн., в т.ч. ПДВ 8  822  624,03 грн. (а.с.  68).
На підставі Договору за правилами "першої події" Генпідрядником складено та зареєстровано в єдиному реєстрі податкові накладні:
- №13 від 12.12.2019 року на суму 6  774  100,00 грн. (а.с.93), до якої складено Розрахунок коригування №30 від 04.02.20 (а.с. 92);
- №3 від 08.07.2020 року на суму 4  800  000,00 грн. (а.с. 95);
- №4 від 09.07.2020року на суму 15  100  000,00 грн. (а.с. 91);
- №7 від 15.07.2020 року на суму 16  595  000,00 грн. (а.с. 90).
Розрахунки з Генпідрядником в бухгалтерському обліку Замовника відображено за рахунком бухгалтерського обліку 631. По рахунку 631 за період травень 2019 року (початок дії Договору) - липень 2020 року (період проведення перевірки) надано Оборотно-сальдову відомість та картку рахунку.
На підтвердження проведення між Замовником та Генпідрядником розрахунків надані платіжні доручення:
- №29 від 12.12.2019 року та виписку банка за 12.12.2019 року про сплату Генпідряднику 6  774  100,00 грн. (в т.ч. ПДВ);
- №94 від 08.07.2020 року та виписку банка за 08.07.2020 року про сплату Генпідряднику 4  800  000,00 грн. (в т.ч. ПДВ);
- №95 від 09.07.2020 року та виписку банка за 09.07.2020 року про сплату 09.07.2020 року Генпідряднику 15  100  000,00 грн. (в т.ч. ПДВ);
- №96 від 15.07.2020 року та виписку банка за 15.07.2020 року про сплату Генпідряднику 16  595  000,00 грн. (в т.ч. ПДВ).
На час проведення перевірки Замовник мав діючу Постанову НКРЕКП "Про видачу ліцензії з виробництва електричної енергії ТОВ "Болград Еліос" №287 від 07.02.2020 року.
Також, товариство повідомило про наявність орендованих приміщення, земельних ділянок та наявність власних виробничих потужностей.
До перевірки також надано акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В: від 04.02.2020 №1, від 31.07.2020 №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8 (а.с. 44-64).
В свою чергу, контролюючим органом за результатом перевірки встановлено, що за актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2: від 04.02.2020 №1, від 31.07.2020 №1, №2, №4, №8, контрагентом-постачальником передано товари без виконання робіт/послуг, крім того, в актах виконаних робіт відсутні: витрати труда робітників-будівельників на обсяг робіт; витрати труда робітників, що обслуговують машини, на обсяг робіт; прямі витрати на заробітну плату, вартість експлуатації машин, заробітна плата робітників, що обслуговують машини; адміністративні витрати; загальновиробничі витрати; додаткові витрати при виконанні будівельних робіт у зимовий (літній) період або інших витрат пов`язані з фактичним виконанням робіт/послуг.
Складені податкові накладні та розрахунки коригувань до них, що стали підставою до включення до складу податкового кредиту ТОВ "Болград Еліос" від постачальника ТОВ "Еліос Стратегія" від 12.12.2019 №13, від 04.02.2020 №30, від 09.07.2020 №4, від 15.07.2020 №7, від 31.07.2020 №11 - з номенклатурою "послуга", не відповідають характеру дійсно здійсненої господарської операції "постачання товарів" від постачальника ТОВ "Еліос Стратегія".
Таким чином, на думку відповідача, встановлено порушення ТОВ "Болград Еліос" формування податкового кредиту в частині включення до складу податкового кредиту податкових накладних, які не відображають зміст фактично здійсненої господарської операції.
Проте, колегія суддів вважає, що такі висновки контролюючого органу ґрунтуються виключно на формальному ставленні до наданих товариством документів, виходячи з наступного.
Так, щодо зауваження контролюючого органу на відсутність в актах за формою КБ-2 інформації щодо трудових витрат робітників-будівельників на обсяг робіт, люд./год. та ін., то як вбачається з Договору Генпідряду, до якого вони видані, Сторонами було визначено тверду договірну ціну (пункт 47.5 статті 47 Договору), а тому незазначення такої інформації не може бути підставою для відмови платнику податків в отриманні бюджетного відшкодування.
Слід додати, що незазначення певної інформації при оформленні актів здачі-приймання робіт (надання послуг, звітів про надані послуги, тощо) не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, слідує, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю відбулися.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 березня 2020 року у справі №560/3956/18 та 29 квітня 2021 року у справі №560/1064/19.
Щодо посилання контролюючого органу, як на підставу для відмові платнику податків в отриманні бюджетного відшкодування через те, що з актів приймання виконаних будівельних робіт вбачається, замість надання послуг фактично здійснювалось постачання товару, що суперечить самому змісту такого документа, як "Акт приймання виконаних будівельних робіт", то колегія суддів вважає їх недоречними, оскільки у розумінні ПК України право на відшкодування ПДВ у платника виникає у зв`язку з від`ємним значенням ПДВ. Для отримання бюджетного відшкодування важливо, щоб сума ПДВ, що сформувала від`ємне значення, виникла на підставі реальних господарських операцій та була підтверджена належними первинними документами, а також, щоб виконувалися формальні умови, передбачені пунктом 200.4 статті 200 ПК України - фактична сплата ПДВ постачальникам товарів (послуг) або до держбюджету та не перевищення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ на момент подання декларації.
Отже, враховуючи, що реальність господарських операцій податковим органом під сумнів не ставиться, колегія суддів вважає, що в даному випадку некоректне заповнення податкової накладної, а саме граф 3.1, 3.3 щодо постачання товару/послуги саме по собі не призвело до заявлення до відшкодування необґрунтованих сум ПДВ, а тому не може бути підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні.
При цьому, судом апеляційної інстанції враховано, що перевіркою не встановлено порушень відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або порушень методології проведення цих розрахунків, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов`язання. До того ж, відповідачем не обґрунтовано, яким чином некоректне заповнення графи у декларації призвело до неможливості здійснення податкового контролю, метою якого є контроль правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів.
Висновки ж контролюючого органу про невідображення у первинних документах змісту фактично здійсненої господарської операції спростовуються наданими до перевірки актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, які достатньо повно містять в собі найменування робіт/послуг і витрат позивача (а.с. 44-64).
Зазначене не позбавляє можливості ідентифікувати господарську операцію, обсяг наданих послуг, вартість, тощо, і не повинно розглядатися як підстава для позбавлення платника податків права на формування податкового кредиту та витрат у разі реального здійснених господарських операцій.
У контексті спірного питання колегія суддів також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах по справах №809/2161/14 від 28 листопада 2018 року, № 826/7423/16 від 24 травня 2019 року, згідно з якими ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених робіт за напрямами, вказаними в договорах, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції. Наявність чи відсутність окремих документів, чи відсутність максимальної деталізації виду наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.
Таким чином судом апеляційної інстанції не встановлено жодного фактичного порушення вимог податкового законодавства, яке б позбавляло позивача права на формування податкового кредиту, оскільки первинні документи позивача у своєї сукупності розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату з господарської діяльності між ТОВ "Болград Еліос" як Замовником та ТОВ "Еліос Стратегія", як Генеральним підрядником за договором генерального підряду на будівництво сонячної електростанції за №10/05 від 10.05.2018 року.
Водночас, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності.
За таких обставин колегія суддів переконана, що висновки акту №583/15-32-04-02/41107727 від 16.10.2020 року є необґрунтованими та недоведеними, а відтак, прийняті відповідачем на його підставі податкові повідомлення-рішення від 06.11.2020 року форми "В1" №122/15-32-04-02/41107727 про зменшення суми бюджетного відшкодування в розмірі 6  326  815 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 1  581  704 грн. та форми "В4" №128/15-32-04-02/41107727 про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за липень 2020 року. в розмірі 2  824  819 грн. підлягають скасуванню.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ " Болград Еліос" є помилковим.
За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи
Таким чином апеляційна скарга ТОВ " Болград Еліос" підлягає задоволенню.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 20  270 грн. та 31  530 грн. за подачу апеляційної скарги підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Болград Еліос" – задовольнити повністю.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року – скасувати, та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Болград Еліос" – задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 06.11.2020 року №122/15-32-04-02/41107727 та №128/15-32-04-02/41107727.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Болград Еліос" сплачений судовий збір у розмірі 52 550 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач                                                  В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                          І.П.Косцова

Суддя                                                                                          Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 3 червня 2021 року.