УХВАЛА 
06 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 203/284/17
провадження № 61-7751св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання права власності, поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, стягнення грошової компенсації,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                                    ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання права власності, поділ майна подружжя. 
У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до                             ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, стягнення грошової компенсації. 
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2019 року, у первісному позові відмовлено, зустрічний позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на кв. АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на паркувальне місце поз. 18, загальною площею 30,3 кв. м у приміщенні № 105 цокольного поверху житлового будинку літ. А-9, А-1, А1-1, А2-1 у буд. АДРЕСА_2 . В іншій частині зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 , через адвоката Сірик О. О., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Кіровського районного суду                         м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2019 року, просив скасувати оскаржувані судові рішенняв частині відмови в первісному позові та задоволенні зустрічного позову, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові. 
Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі. 
У червні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційну скаргу у цій справі подано у квітні 2019 року, то вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не приймав рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання права власності, поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, стягнення грошової компенсації, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів на 21 квітня 2021 року. 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                                                А. С. Олійник
                                                                                                                           С. О. Погрібний
                                                                                                                           В. В. Яремко