УХВАЛА

22 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 2-а-7710/11
адміністративне провадження № К/9901/21356/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про заміну сторони провадження в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження за рішенням суду у справі № 2-а-7710/11.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.04.2021 задоволено заяву про заміну сторони провадження в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою.
Не погодившись з таким рішенням, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволені заяви.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.04.2021 залишено без руху. Встановлено скаржнику десятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2021 апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області повернуто скаржнику, у зв`язку із неусуненням недоліків скарги.
Не погодившись із таким рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.202, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Доводи Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, викладені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з судовим рішенням суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, з посиланням на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.12.2019 у справі   240/6150/18   та зазначенням, що судовий збір не слід сплачувати за оскарження судового рішення, винесеного за заявою про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, зокрема, за заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки вирішення зазначених питань не пов`язано із вимогами адміністративного позову, але які в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.
Разом з тим, в постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.12.2019 у справі №240/6150/18 Верховний Суд здійснив відступ від висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо сплати судового збору при зверненні до суду із скаргою на додаткове судове рішення.
Об`єднана палата дійшла висновку, що при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 252 КАС України, судовий збір не сплачується.
Водночас, у цій справі Головним управлінням Державної казначейської служби України в Черкаській області до апеляційного суду оскаржено не додаткове судове рішення, яким вирішено питання, передбачене пунктами 2-3 частини першої статті 252 КАС України, а ухвала про заміну сторони виконавчого провадження.
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу адміністративного суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Закону України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.
Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 травня 2018 року справі № 915/955/15.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що за подання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Черкаській області апеляційної скарги на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.04.2021 підлягав сплаті судовий збір.
Відповідно до пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України   суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві   (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.
Аналіз оскаржуваного судового рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про заміну сторони провадження в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   Л.В. Тацій