КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
30 червня 2021 року                                                                                               м. Київ
 
Унікальний номер справи № 761/27806/20
 Апеляційне провадження № 22-ц/824/7177/2021
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     головуючого  -  Левенця Б.Б.
     суддів - Ратнікової В.М., Верланова С.М.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Сіромашенко Н.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -
 
в с т а н о в и в :
 
У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати неправомірними дії ПрАТ «Київстар» щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року; зобов`язати ПрАТ «Київстар» розглянути звернення ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року в установленому законом порядку; стягнути з ПрАТ «Київстар» на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 25 000 грн. та судові витрати (а.с. 1-12).
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу (а.с. 67-68).
Не погодившись з ухвалою суду, 31 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив ухвалу скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі (а.с. 72-74).
Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що звернувся до суду з позовом у зв`язку з відмовою ПрАТ «Київстар» надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року щодо інформації про надходження плати та розшифрування похвилинного та посекундного надання послуг за період з 01 січня 2017 року по дату надання інформації, проте, суд першої інстанції повернув позовну заяву з тих підстав, що у провадженні судді перебуває аналогічна позовна заява (справа № 761/27811/20). Звертав увагу на те, що підстава позову в іншій справі № 761/27811/20 є відмінною від підстави позову у цій справі. Так, у справі № 761/27811/20 причиною звернення була відмова відповідача надати роз`яснення яким чином споживач може користуватися телекомунікаційними послугами сплачуючи за надані послуги за похвилинними, посекундними тарифами за іншими зверненнями від 24 липня 2020 року. Таким чином, суд не дослідив матеріали позовної заяви, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи та дійшов помилкового висновку про повернення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «Київстар» - Євтєхов Є.А. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги повністю, а ухвалу залишити без змін, оскільки підставами у обох зазначених справах є направлення позивачем звернення від 24 липня 2020 року та надання на нього відповідачем відповіді. Предметом обох позовів є вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача надати відповідь на звернення від 24 липня 2020 року, таку відповідь відповідач вже надав 07 серпня 2020 року вих. № 6499930280/03/03/02 (а.с. 108-109).
 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вказане, розгляд справи здійснювався без виклику сторін у порядку письмового провадження.
 
Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Повертаючи позовну заяву на підставі п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України суд першої інстанції виходив з того,що у провадженні суду перебуває аналогічна позовна заява позивача (справа № 761/27811/20, провадження № 2/761/6850/2021), за якою ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду.
Колегія суддів погодилася з таким висновком суду про повернення позовної заяви  виходячи з наступного.
 
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача (постанова Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19).
Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, колипозивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 травня 2019 у справі № 640/7778/18, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є визнання неправомірними дій ПрАТ «Київстар» щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року, зобов`язання ПрАТ «Київстар» розглянути звернення ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року в установленому законом порядку та стягнення з ПрАТ «Київстар» моральної шкоди у сумі 25 000 грн. 
Підставою даного позову є ненадання відповіді ПрАТ «Київстар» на звернення ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року щодо інформації про надходження плати та розшифрування похвилинного та посекундного надання послуг за період з 01 січня 2017 року по дату надання інформації
З відкритого доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що по справі № 761/27811/20 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Київстар», третя особа: ГО «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, та призначено справу до розгляду. В ухвалі зазначено, що у вересні 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій позивач просив визнати дії відповідача неправомірними, зобов`язати розглянути звернення позивача від 24 липня 2020 року, стягнути моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн.
Перевіривши доводи апелянта колегією суддів встановлено, що предмет спору та склад учасників процесу у цій справі та справі № 761/27811/20 є ідентичними, а саме стосуються ненадання відповіді відповідачем на звернення ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року.
При  цьому апелянтом не доведено, що підстави позову у цій справі, тобто обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту свого права та охоронюваного законом інтересу, є іншими, ніж у справі № 761/27811/20.
Таким чином, колегія суддів визнала правильним висновок суду першої інстанції про повернення ОСОБА_1 позовної заяви з підстави, передбаченої п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.
Інші доводи апелянта цих висновків суду не спростовують, тому суд апеляційної інстанції їх відхилив.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Судді Київського апеляційного суду:                                           Б.Б. Левенець

                                                                                                           В.М. Ратнікова

С.М. Верланов