УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/30290/19
Провадження № 22-ц/4820/618/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 квітня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонова Т.В.,
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю представника позивача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/30290/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року в складі судді Мазурок О.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд
в с т а н о в и в:
       У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просила ухвалити рішення, яким визнати автомобіль марки AUDI A6, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова ( VIN ) НОМЕР_3 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , здійснити поділ спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 61275 грн. як компенсацію Ѕ частки вартості вказаного спільного майна подружжя та залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль марки AUDI A6, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_3 , здійснити розподіл судових витрат.
       В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначала, що 21 серпня 2018 між нею та відповідачем був укладений шлюб. За період шлюбу вони набули транспортний засіб марки AUDI A6, 1996 року випуску, державний номер на момент реєстрації НОМЕР_1 , який був зареєстрований за ОСОБА_2 . Автомобіль був придбаний під час шлюбу за спільні кошти, які вона позичила у борг, що підтверджується складеною розпискою та до цього часу ще не повернула. Оскільки в добровільному порядку вирішити питання розподілу спільного майна подружжя вони не можуть, тому вона змушена звертатися до суду з відповідним позовом.
       Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
        ОСОБА_1 не погодилася з таким рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, невірне застосування судом норм матеріального права. Апелянт вважає невірним висновок суду, що сам по собі факт придбання автомобіля у шлюбі не є безумовною підставою для визнання його об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Вважає невірним висновок суду, що сам по собі факт отримання позивачем позики в період шлюбу, не може бути доказом, що майно придбавалося нею не на власні потреби. Також не погоджується з висновком суду, що відповідачу не було відомо про отримання нею в позику коштів. Розглядаючи вказаний спір суд невірно застосував норми чинного цивільного та сімейного законодавства, а також не взяв до уваги судову практику суду вищої інстанції з вирішення справ з аналогічними правовідносинами.
       Тому ОСОБА_1 просила скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по слідуючим мотивам
У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не довела, що спірне майно подружжя було придбано за спільні з відповідачем кошти і вважав, що сам факт придбання майна в період шлюбу не є безумовною підставою для визнання його спільної сумісної власності подружжя.
Проте такий висновок є передчасним з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 21 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 1573.
07 вересня 2018 року під час перебування сторін у шлюбі за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 придбав автомобіль марки AUDI A6, 1996 року випуску, державний номер на момент реєстрації НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_3 за ціною 22150 грн.
Вказаний автомобіль був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 07 вересня 2018 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію права власності на автомобіль.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2019 року шлюб між сторонами розірвано.
За висновком судової автотоварознавчої експертизи в суді ринкова вартість розукомплектованого спірного автомобіля на час розгляду справи складає 6321,42 грн.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України.
Відповідно до статті 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
       Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України, яка регулює правовідносини з виділу власником належної йому частки, що є у спільній частковій власності, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тобто статтею 60 СК України встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18.
Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.
Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Отже, обов`язок доказування, що майно подружжя було придбано за особисті кошти одного із подружжя, покладається саме на того з подружжя, який заперечує факт придбання майна за спільні кошти. 
Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, 2 ст. 71 СК України) або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч.4 ст. 71 СК України), у процесі поділу майна суди можуть одночасно застосовувати не один спосіб, а їх поєднання. 
Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами було зареєстровано 21 серпня 2018 року, а спірний автомобіль був придбаний ОСОБА_2 07 вересня 2018 року, тобто в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В ході розгляду справи відповідач заперечуючи проти позову, вказував, що придбав спірний автомобіль за власні кошти, однак жодних належних та достатніх доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надав, хоча відповідно до норм чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду саме на нього покладається обов`язок доведення даної обставини.
Таким чином, встановлено, що спірний автомобіль набутий сторонами за час шлюбу, презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу відповідачем не спростована, він не довів, що придбав автомобіль за власні кошти, а тому спірний транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між колишнім подружжям в спосіб визначений позивачем.
Станом на час подання позову та розгляду справи автомобіль марки AUDIA6, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , є в наявності та перебуває у відповідача.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Згідно висновку № 041/20 судової автотоварознавчої експертизи ринкова вартість розукомплектованого автомобіля марки AUDIA6, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 номер кузова (VIN) НОМЕР_3 , на дату оцінки складає 6321 грн. 42 коп.
ОСОБА_1 не погодившись з таким висновком експерта подала ще одну заяву про призначення судової автотоварознавчої експертизи, в якій вказала, що відповідач з метою зменшення вартості автомобіля зняв всі зйомні деталі, а тому просила на вирішення експерту поставити питання щодо встановлення дійсної середньої ринкової вартості аналогічного транспортного засобу марки AUDIA6, 1996 року випуску,державний номер НОМЕР_1 номер кузова (VIN) НОМЕР_3 на час проведення експертизи.
Згідно висновку № 073/20 судової автотоварознавчої експертизи, середня ринкова вартість аналогічного автомобіля марки AUDIA6, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 номер кузова (VIN) НОМЕР_3 на дату оцінки складає 122 550 грн.
Однак, в свою чергу позивач не довела, що спірний автомобіль було розукомплектовано після розірвання шлюбу внаслідок умисних дій відповідача з метою зменшити вартість автомобіля, жодних доказів в обґрунтування таких тверджень позивач суду не надала. Тому за основу для визначення вартості спірного автомобіля суд бере висновок судової автотоварознавчої експертизи а № 041/20, за яким вартість автомобіля марки AUDIA6, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 на час розгляду справи складає 6321 грн. 42 коп.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасування з підстав порушення норм матеріального права з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову в розмірі 3160,71 грн. - Ѕ частини вартості автомобіля на час розгляду справи.
Відповідно до  ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позивач просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 61275 грн. Позовні вимоги задоволено частково: на користь позивача з відповідача підлдягають стягненню кошти в розмірі 3160,71 грн., що становить 5,16 % від заявлених вимог (3160,71х100:61275). Позивачем документально підтверджено сплату судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги на загальну суму 1921 грн. Таким чином, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі по 99,12 грн. (1921х5,16:100).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати автомобіль марки AUDIA6, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) компенсацію Ѕ частини вартості спільного майна подружжя у вигляді автомобіля марки AUDIA6, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , в сумі 3160,71 грн.
Залишити автомобіль марки AUDIA6, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , у власності ОСОБА_2 .
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в сумі 99,12 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 23 квітня 2021 року.

Судді А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Т.В. Спірідонова