УХВАЛА

16 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 360/4940/19
адміністративне провадження № К/9901/21996/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві 
на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року 
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року в частині задоволення позову
у справі №360/4940/19 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія" 
до Головного управління ДПС у м. Києві 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ: 
15 червня 2021 року до Верховного Суду вшосте надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року в частині задоволення позову у справі №360/4940/19, предметом спору у якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01 серпня 2019 року:
- № 0013704208,    яким визначено суму грошового зобов`язання з ПДФО в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 30787,56 грн;
- № 0013714208, яким визначено суму ПДФО в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 524099,37 грн;
- № 0013724208, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 47523,97 грн.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі як на підставу відкриття касаційного провадження у цій справі скаржник наводить пункти 1, 4 частини четвертої статті 328, частину другої статті 353 КАС України.
При цьому податковим органом не враховано, що предметом розгляду цієї справи є три податкових повідомлення-рішення, два з який вказують на ознаки малозначності спору та потребують, поміж іншого, обґрунтування обставин, встановлених частиною п`ятою статті 328 КАС України.
У поданій касаційній скарзі скаржник зазначив, що оскаржувані судові рішення прийняті без урахування висновків Верхового Суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №820/2840/17, від 09 листопада 2018 року у справі №820/3562/17, від 22 травня 2018  року у справі №820/6437/16.
Разом з тим Верховний Суд неодноразово звертав увагу податкового органу на тому, що посилання на постанови Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №820/2840/17, від 09 листопада 2018 року у справі №820/3562/17 не можуть бути прикладом іншого правозастосування у контексті підстави касаційного оскарження, оскільки ними справи направлено на новий розгляд.
Стосовно посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №820/6437/16, то Верховний Суд зауважував, що відповідач не зазначив, в чому саме судові рішення у цій справі суперечать висновку Верховного Суду, наведеному у зазначеній постанові, не зазначав і того, в чому він убачає подібність правовідносин. У касаційній скарзі, яка є предметом розгляду, зазначені недоліки не враховані та не усунені.
Суд акцентує увагу на тому, що цитування висновків Верховного Суду саме по собі не може свідчити про наявність подібності правовідносин та недотримання застосування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду.
Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року в частині задоволення позову у справі №360/4940/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                 Р.Ф. Ханова