УХВАЛА

14 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 560/4745/20
адміністративне провадження № К/9901/19502/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020  року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021  року по справі №  560/4745/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,  -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області щодо ненадання до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області довідки-рахунку про повне грошове забезпечення (з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення) ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 для повного перерахунку пенсії;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області надати до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області довідки-рахунку про повне грошове забезпечення ОСОБА_1 (з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення) станом на 01.03.2018 для повного перерахунку пенсії;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ у Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 в повному перерахунку пенсії станом на 01.03.2018 та виплати виникаючих у звязку з перерахуванням недоплат та компенсацій;
- зобов`язати Головне управління ПФУ у Хмельницькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2018 в повному обсязі (з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення) та виплатити недоплати та компенсації за результатом перерахунку.
Відповідно до ухвали суду першої інстанції від 02.11.2020 залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області, а саме:
- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області щодо ненадання до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області довідки-рахунку про повне грошове забезпечення (з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення) ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 для повного перерахунку пенсії; 
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області надати до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області довідки-рахунку про повне грошове забезпечення ОСОБА_1 (з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення) станом на 01.03.2018 для повного перерахунку пенсії. 
Враховуючи зазначене, судом першої інстанції розглянуто позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а саме: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління енсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 в повному перерахунку пенсії станом на 01.03.2018 та виплати виникаючих у зв`язку з перерахуванням недоплат та компенсацій;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2018 в повному обсязі ( з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення) та виплатити недоплати та компенсації за результатом перерахунку.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020  року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22  квітня 2021  року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки, виданої управлінням СБУ в Хмельницькій області від 08.09.2020 №104.
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, виданої управлінням СБУ в Хмельницькій області від 08.09.2020 №104 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився із судовими рішеннями, ухваленим судами першої та апеляційної інстанцій у вказаній справі, та 24 травня 2021  року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального права, порушення норм матеріального права у випадку відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, просить скасувати Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020  року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021  року, ухвалити нове рішення, яким у відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Предметом розгляду в даній справі є оскарження бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку пенсійних виплат.
Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Таким чином, справа в силу пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув в порядку спрощеного позовного провадження.
Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
В обґрунтування підстав відкриття касаційного провадження відповідач посилається на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначаючи, що дана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що загальне посилання на певний підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України, не є належним правовим обґрунтуванням права на касаційне оскарження.
Також, Суд вважає, що посилання скаржника на положення підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України є необґрунтованим, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.
Скаржником не обґрунтовано, в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить посилання на підстави незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо застосування нормативно-правових актів.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі наявні посилання скаржника, крім іншого, і на підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені ч. 4 ст. 328 КАС України, а саме: неправильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Проте, колегія суддів зазначає, що ч. 4 ст. 328 КАС України, в тому числі і її пункт 3 законодавцем визначені як підстави, з яких може бути оскаржене судове рішення, що підлягають касаційному оскарженню (за загальним правилом КАС України або за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 цього Кодексу).
Отож, так як ця справа є справою незначної складності в силу приписів п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, заявником наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не доведена, тому обґрунтуванню підстав оскарження судових рішень, визначеним ч. 4 ст. 328 КАС України, колегія суддів оцінки не надає.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020  року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021  року по справі №  560/4745/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                            Л.В. Тацій
Суддя                                                                                А.І. Рибачук
Суддя                                                                                С.Г. Стеценко