Справа № 344/16400/20 
Провадження № 33/4808/173/21 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Жируна Р.М.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИЛА:

Суддя суду першої інстанції встановив, що, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 101816 від 23 листопада 2020 року, 23 листопада 2020 року о 14 год. 14 хв. в м. Івано-Франківську на вул. Василіянок, 54, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Toyota RAV 4 », номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовилася у присутності двох свідків. Цим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про достатність доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вказує, що навпаки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Пояснює, що відомості з протоколу суперечать поясненням свідків, які вказують, що вона погодилася пройти перевірку. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про прилад «Драгер» (серія, номер, дата повірки, наявність сертифікату), за допомогою якого їй пропонували пройти огляд, а також немає акту, складеного з залученням свідків про те, що вона в присутності цих осіб відмовилась від підписання та отримання протоколу, надання пояснень. Зауважує, що протокол їй не вручався особисто та не направлявся поштою чи іншими засобами зв`язку, що підтверджується наявністю його другого екземпляра в матеріалах справи. Наголошує, що невручення протоколу є істотним порушенням права на захист, процесуальною перешкодою для подальшого судового розгляду. Посилається на те, що на час прийняття постанови вона перебувала на лікуванні та не могла з`явитися до суду з поважних причин. Пояснює, що про це повідомила суд, подала клопотання про відкладення розгляду справи, яке отримано судом 16 лютого 2021 року. Звертає увагу на те, що після одужання уклала угоду з адвокатом для можливості ознайомлення з матеріалами справи та взяти участь в судовому засіданні. Вказує, що такого права була позбавлена, оскільки в суді першої інстанції поспішно прийнято рішення, за спрощеного підходу, без дослідження фактичних обставин справи. Зазначає, що в суді першої інстанції не заслухано пояснення свідків вчинення нею адміністративного правопорушення, не розглянуто відповідне клопотання захисника. Зауважує, що свідки, зазначені у протоколі, не бачили, хто саме кермував транспортним засобом, так як на момент зупинки автомобіля та складання протоколу їх не було на місці події. Більш того, пояснення написані на бланку, в якому наперед вказано, що саме бачив свідок, одним і тим же почерком на одному аркуші. Тому вважає, що пояснення свідків не є належними доказами вчинення нею адміністративного правопорушення. 

В судове засідання апеляційного суду 30 березня 2021 року з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 . Їй роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Вона підтримала вимоги апеляційної скарги. Пояснила, що їй не вручено копію протоколу, оскаржене рішення прийнято у її відсутність, хоча вона не могла з`явитися в судове засідання з поважних причин. Наголосила, що вона погодилася на пропозицію поліцейського пройти огляд. 
05 квітня 2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце апеляційного розгляду повідомлена належним чином.
Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у її відсутність. 
Захисник Жирун Р.М., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, в судовому засіданні апеляційного суду просив скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи її захисника Жируна Р.М., перевіривши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_1 про порушення права на захист у зв`язку з проведенням судового засідання без її участі.
За приписами ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.
При цьому, клопотання про відкладення повинно бути обґрунтованим. 
Суддя суду першої інстанції прийняв рішення по справі 17 лютого 2021 року у відсутність ОСОБА_1 , за участю її захисника Жируна Р.М., навівши переконливі мотиви можливості провести розгляд справи без її участі.
Справа перебувала на розгляді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з 30 листопада 2020 року, про що ОСОБА_1 було достеменно відомо.
Суддя суду першої інстанції з метою повного забезпечення процесуальних прав ОСОБА_1 неодноразово відклав розгляд справи.
Суд повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи 11 грудня 2020 року, 21 грудня 2020 року, 21 січня 2021 року, 09 лютого 2021 року, 17 лютого 2021 року шляхом направлення повістки про виклик до суду за відомою з протоколу адресою.
Від ОСОБА_1 надішли клопотання про перенесення розгляду справи 21 грудня 2020 року зв`язку з перебуванням на лікарняному з долученням копії довідки, 09 лютого 2021 року у зв`язку з забезпеченням ургентної допомоги в МХО КНП ОКЛ з наданням копій довідки та графіку чергувань, а також і 17 лютого 2021 року у зв`язку з перебуванням на лікарняному, що підтверджує копія листка непрацездатності. 
Разом з тим, ОСОБА_1 не наведено даних, які б свідчили, що стан її здоров`я 17 лютого 2021 року не дозволяв їй бути присутньою в судовому засіданні.
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Відомості, які вбачаються з матеріалів справи, не дають підстав для висновку, що ОСОБА_1 вживала будь-які заходи, які б вказували на те, що вона бажає заявити клопотання, подати докази, надати пояснення. Такі права можна реалізувати не тільки в судовому засіданні, а у інший спосіб, наприклад письмово.
Звертаю увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Враховую зміст постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та постанови Івано-Франківського апеляційного суду про залишення без змін цього рішення. Зокрема, дані про те, що ОСОБА_1 не з`являлася в судові засіданні суду першої та апеляційної інстанції.
Відомості щодо процесуальної поведінки ОСОБА_1 підтверджують, що така є її звичною практикою під час розгляду справ про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. 
Тому, оскільки ОСОБА_1 знала про розгляд справи щодо неї в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області, розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі за її клопотаннями, вона не вживала будь-яких заходів, які б вказували на те, що вона бажає реалізувати свої права під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, вважаю, що судом забезпечено в повній мірі дотримання її прав, передбачених ст. 268 КУпАП України, і завершення розгляду справи у її відсутність, не призвело до їх порушення.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Перевіривши доводи сторони захисту доходжу висновку про те, що суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з`ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2020 року серії ДПР18 № 101816 (а.с. 1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у ЦНП ІФ ОР від 23 листопада 2020 року (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23 листопада 2020 року (а.с. 6), даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому відділом поліції компакт-диску «DVD-R» (а.с. 7), іншими доказами.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2020 року серії ДПР18 № 101816 (а.с. 1) 23 листопада 2020 року о 14 год. 14 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Василіянок, 54, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Toyota RAV 4 », номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася у присутності двох свідків. Цим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором ПП взводу № 2 роти № 2 БУПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Перекіцеєм А.В., з заповненням реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний поліцейським, свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , містить їх дані.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, стороною захисту не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 вказує, що протокол їй не вручався особисто та не направлявся поштою чи іншими засобами зв`язку.
За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.
У разі неможливості вручення копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, безпосередньо з поважних причин, відповідна уповноважена особа повинна надіслати його за фактичним місцем її проживання.
Факт навмисної відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від отримання копії протоколу повинен бути доведений відповідною уповноваженою особою.
В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 відмовилася під розписку отримати його копію. 
Безпідставними є посилання апелянта про відсутність акту, складеного з залученням свідків про те, що вона в присутності цих осіб відмовилась від підписання та отримання протоколу, надання пояснень, оскільки у відповідності з ст. 256 КУпАП в протоколі, який підписано свідками, зроблено запис про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилася від підпису про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання протоколу, надання пояснень.
Також, враховуючи те, що ОСОБА_1 знала про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно неї, їй була забезпечена реальна можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення з метою організації ефективного захисту.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вручено копію протоколу, з яким остання ознайомилася, роз`яснені права, а тому вважаю, що у такий спосіб вжито всіх заходів для реалізації права на захист.
З письмових пояснень свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23 листопада 2020 року (а.с. 4-6) вбачається, що 23 листопада 2020 року о 14 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Василіянок, 54, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їх присутності вказаний водій погодилася у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак результати тесту відсутні. А також відмовилася у встановленому законом порядку проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи сторони захисту про те, що пояснення свідків записані на заздалегідь заповнених бланках одним почерком, з огляду на зміст цих пояснень та тієї інформації щодо події адміністративного правопорушення, що міститься в них, не є підставою для сумніву в об`єктивності викладених свідчень. Порушень при їх відібрані не встановлено.
Сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків немає, пояснення засвідчені їхніми власноручними підписами. При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у ЦНП ІФ ОР від 23 листопада 2020 року (а.с. 3) на огляд направлялась ОСОБА_1 , який мала ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.
Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи (а.с. 7), на яких відображено безсторонньо зафіксовані деякі обставини події.
З відеозаписів вбачається те, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», повідомили про орієнтування. Процес перевірки документів. Як поліцейський пояснює порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 з`ясовує причину зупинки. Остання погоджується на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Процес залучення свідків - чоловіка та жінки. Як водій ОСОБА_1 в присутності свідків, погодившись пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, фактично ухиляється від його проходження, тривалий час порушуючи порядок такого огляду - не продуває визначену тривалість часу в мундштук рівномірно без зупинок достатній об`єм повітря до звукового сигналу прибору, а також як водій на пропозицію поліцейського відмовляється від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я. Після цього, ОСОБА_1 просить поліцейського ще раз подути, однак і при цій спробі порушує порядок такого огляду. Як поліцейський повідомляє водія про складення постанови. 
Висновки щодо обставин, які підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення, встановлюються на підставі аналізу та оцінки всіх наявних доказів, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Як правильно встановив суддя суду першої інстанції, ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП.
При цьому, дійсно свідки  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не бачили хто саме кермував транспортним засобом, а те, що ОСОБА_1 виконувала функції водія під час руху транспортного засобу підтверджується змістом відеозаписів.
Більш того, ОСОБА_1 не заперечувала факту керування автомобілем ні під час зупинки, ні під час того, як поліцейські пропонували пройти огляд.
Причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови особи, яка керувала транспортним засобом, від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції та Порядку не здобуто під час апеляційного розгляду.
Як слідує з доказів, які є в матеріалах справи, у присутності двох свідків ОСОБА_1 , висловивши намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, порушуючи правила проходження огляду на спеціальному технічному приладі, ухилялася від такого огляду, що правильно було розцінено як працівниками поліції, так і суддею суду першої інстанції, як відмова від проходження огляду. 
Також, їй пропонували їхати для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу, однак вона відмовилася.
Відповідно, докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, у неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, вона за наявності двох свідків відмовилася на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.
Доводи з приводу відсутності в матеріалах справи відомостей про прилад «Драгер» (серія, номер, дата повірки, наявність сертифікату), за допомогою якого їй пропонували пройти огляд,не є слушними, оскільки ОСОБА_1 фактично відмовилася проходити огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, а вирішення питання про те, які саме докази долучати до протоколу, належить до дискреційних повноважень поліцейських.
Таким чином, ОСОБА_1 , вказуючи на необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що нею не було допущено порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху - вона погодилася на вимогу поліцейського та пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи ОСОБА_1 про те, що для повного та всебічного з`ясування обставин даної справи необхідно допитати свідків безпосередньо в судовому засіданні, однак цього зроблено не було, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки письмові докази в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи, а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено. Письмові пояснення свідків в повній мірі узгоджуються зі змістом відеозаписів. 
Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що ними поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови особи, яка керувала транспортним засобом, - ОСОБА_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, з огляду на наявність судових рішень відносно вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, зауважую, що на час вчинення нею цього адміністративного правопорушення не було встановлено повторності правопорушення.
Зауважую, що під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 реалізовано право ознайомитись з протоколом про адміністративне правопорушення, право на безпосередню участь в судовому засіданні, їй забезпечено можливості для реалізації права на захист, перевірено наведені стороною захисту доводи, досліджені обставини, які підлягали встановленню в суді першої інстанції, однак таких даних, які б впливали на висновки про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не здобуто. 
За таких обставин, доходжу висновку, що у судді суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Тому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло