ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2021 року
м. Харків
Справа № 628/5881/18
Провадження № 22-ц/818/2742/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Хорошевський О.М.
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.
Учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку письмового провадження  без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 січня 2021 року, постановлене суддею Гетьман Л.В., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
УСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом після уточнення якого просила в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартистіЅ частини автомобіля в сумі  40551,32 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24 квітня 2012 року між сторонами зареєстрований шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Під час зареєстрованого шлюбу ними придбано майно, а самеавтомобіль CHEVROLET TACUMA, рік випуску 2004, номер VIN  НОМЕР_1 , колір зелений, об`єм двигуна 1998 см. куб., зареєстрований 26.06.2018 р. за ОСОБА_2  28.01.2020 року без її згоди вказаний автомобіль зареєстровано на нового власника - фізичну особу  ОСОБА_4  про що вона дізналась 27.08.2020 р. з листа ТСЦ МВС № 6346 від 27.08.2020 р. № 31/20/50-122аз. Станом на 01 вересня 2020 р. середня ринкова вартість автомобіля CHEVROLET TACUMA, рік випуску 2004, об`єм двигуна 1998 см. куб., становить 100521,10 грн. і враховуючи, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, є неподільною річчю, відчужений відповідачем без згоди позивача, то позивач має право на грошову компенсацію Ѕ  частини вартості автомобіля, що становить 100521,10 грн. х 1/2 = 50260,55 грн., але враховуючи, що відповідно звіту № 014-20 про оцінку транспортного засобу від 06 жовтня 2020 р. ринкова вартість автомобіля складає 81102,63 грн. 
Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 січня 2021 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля CHEVROLET TACUMA, рік випуску 2004, номер VIN НОМЕР_1 , колір зелений, об`єм двигуна 1998 см. куб., в сумі 40551,32 грн.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати, як незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Скарга мотивована тим, що ним сплачена заборгованість за кредитним договором укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 у власних інтересах. У сторін існувала усна домовленість про те, що ОСОБА_2 проводить погашення кредитної заборгованості позивачки, у зв`язку із чим остання не матиме претензій щодо поділу автомобіля.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач самостійно розпорядився автомобілем CHEVROLET TACUMA, незважаючи на необхідність отримання відповідно до положень ст. 65 Сімейного Кодексу України письмової згоди на відчуження такого цінного майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, без згоди позивача на це і не в інтересах сім`ї.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.
Судом правильно встановлено, що 24 квітня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , виданим 24 квітня 2012 року Куп`янськ-Вузловською селищною радою Харківської області, актовий запис № 12 (а.с.9).
Згідно листа ТСЦ МВС № 6346 від 27.08.2020 р. № 31/20/50-122аз за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 26.06.2018 р. по 28.01.2020 р. був зареєстрований транспортний засіб CHEVROLET TACUMA, рік випуску 2004, номер VIN НОМЕР_1 , колір зелений, об`єм двигуна 1998 см. куб. 
Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 жовтня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Згідно договору укладеному в ТСЦ 28.01.2020 автомобіль перереєстровано на нового власника фізичну особу ОСОБА_5 (а.с.12). 
Відповідно до звіту № 014-20 про середньо ринкову вартість транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності Фонду державного майна України оцінювачем ФОП ОСОБА_6 , станом на 06 жовтня 2020 р. середня ринкова вартість автомобіля CHEVROLET TACUMA, рік випуску 2004, об`єм двигуна 1998 см. куб., становить 81102,63 грн. (а.с.40-43).
За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що автомобіль  є об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя, оскільки придбаний за час перебування останніх у шлюбі, а презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя жодним не спростована.
У статті 68 СК України зазначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.
У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України ( Рішення Конституційного Суду України від 19 червня 2012 року № 17-рп/2012 у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 61 Сімейного Кодексу України).
Вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Вартість майна підтверджується звітом № 014-20 про середньо ринкову вартість транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності Фонду державного майна України оцінювачем ФОП ОСОБА_6 , станом на 06 жовтня 2020 р. В якому зазначено, що середня ринкова вартість автомобіля CHEVROLET TACUMA, рік випуску 2004, об`єм двигуна 1998 см. куб., становить 81102,63 грн.
Враховуючи, що майно вибуло із спільної власності подружжя, оскільки відповідач самостійно розпорядився автомобілем CHEVROLET TACUMA, незважаючи на необхідність отримання відповідно до положень ст. 65 Сімейного Кодексу України письмової згоди на відчуження такого цінного майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, без згоди позивача на це і не в інтересах сім`ї, судом першої інстанції правомірно стягненуто з відповідача грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля в сумі 40551,32 грн. 
Доказів того, що сторони мали усну домовленість щодо автомобіля відповідачем не надано та матеріали справи не містять. 
Посилання апеляційної скарги на те, що відповідачем сплачено банку грошові кошти на погашення кредиту за договором укладеним з позивачкою для особистих потреб не можна вважати такими, що впливають на висновок суду першої інстанції.
Сторонами не надано доказів того на що саме були витрачені кредитні кошти, а тому необхідно виходити з того, що ці кошти були витрачені в інтересах сім`ї.
Оскільки при поділі майна подружжя можуть бути поділені як майно і права так і обов`язки, що виникли під час шлюбу ОСОБА_2 може звертатись до суду за вирішенням цього питання. Проте у справі, що розглядається таких вимог заявлено не було. 
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 , 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Головуючий                                                                               О.М. Хорошевський 

Судді:                                                                                   І.В. Бурлака 

В.Б. Яцина
Повний текст постанови складено 23.04.2021.